справа №758/8801/25 головуючий у суді І інстанції Казмиренко Л.В.
провадження №33/824/2116/2026 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2026 року м. Київ
Київський апеляційний суд у складі судді Березовенко Р.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 поданою захисницею - адвокаткою Чубко Юлією Михайлівною на постанову судді Подільського районного суду міста Києва від 22 грудня 2025 року, якою:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Подільського районного суду міста Києва від 22 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.
Не погоджуючись з даним судовим рішенням, захисниця ОСОБА_1 - адвокатка Чубко Ю.М. 24.12.2025 подала апеляційну скаргу шляхом направлення скарги на електронну адресу суду, у якій просить скасувати постанову судді Подільського районного суду міста Києва від 22 грудня 2025 року та закрити провадження у справі за відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Зазначає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, неправильно оцінив докази, у зв`язку з чим дійшов передчасного та необґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 .
Так, зазначено, що наявні підстави для скасування постанови, оскільки обов`язковою ознакою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є факт керування транспортним засобом.
Разом з цим, у даній справі жодним належним та допустимим доказом не підтверджено, що ОСОБА_1 12.05.2025 року керував автомобілем «НоndaСіvіс», д.н.з. НОМЕР_1 .
Зокрема, адвокатка зазначає, що відеозаписи з боді-камер не містять моменту керування, зупинки транспортного засобу або перебування ОСОБА_1 за кермом, працівники поліції безпосередньо не зупиняли ОСОБА_1 як водія, усі відеоматеріали розпочинаються з моменту, коли ОСОБА_1 вже перебував у кайданках на асфальті, а не за кермом транспортного засобу.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність факту керування виключно на підставі припущень та письмових рапортів, що суперечить вимогам ст. 251 КУпАП.
Також, адвокатка вважає, що суд першої інстанції безпідставно відхилив послідовні та узгоджені показання свідків захисту.
Зокрема, свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надали чіткі, логічні та взаємоузгоджені показання, згідно з якими: водієм автомобіля був ОСОБА_2 , а ОСОБА_1 перебував на пасажирському сидінні. Конфлікт відбувався поза автомобілем та ОСОБА_1 було розпилено сльозогінний газ, що пояснює його стан.
Відтак, суд не навів жодних мотивів, чому ці показання визнав недостовірними, обмежившись формальним твердженням про «спосіб захисту», чим порушив вимоги ст. 280 КУпАП щодо повного та всебічного з`ясування обставин справи.
Також, рапорт інспектора та письмові пояснення ОСОБА_4 не підтверджені жодними об`єктивними технічними засобами фіксації, складені поза судовим контролем, не підтверджені допитом цих осіб у судовому засіданні, а тому не є належними доказами у справі.
Таким чином, відмова від огляду не може вважатися доведеною без встановлення факту керування, а тому, на думку апелянта, відсутній склад адміністративного правопорушення в цілому.
У судовому засіданні ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.
Київська міська прокуратура про апеляційний розгляд справи повідомлена 15 квітня 2026 року, про що свідчить Звіт про направлення вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду, однак позицію щодо справи не висловила. 
Захисниця Чубко Ю.М. подала клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з її перебуванням у іншому судовому засіданні, яке було завчасно заплановано. ОСОБА_1 клопотання підтримав.
ЄСПЛ виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді (рішення у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).
У рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
ЄСПЛ неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (рішення від 2 грудня 2010 року у справі «Шульга проти України», заява № 16652/04).
Апеляційний суд враховує, що розумні строки судового розгляду є невід`ємним елементом права на справедливий суд, а невиправдано тривалий розгляд справи без достатніх на те підстав, призводить до перебування учасників справи у стан правової невизначеності, враховуючи, що позиція апелянта у справі є чіткою і зрозумілою, а також відсутність доказів участі захисника у іншому судовому засідання, завчасності його призначення та обгрунтувань неможливості участі у розгляді справи у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, дійшов висновку про визнання неповажними причин неявки захисника апелянта у судове засідання, а неявку такою, що не перешкоджає розгляду справи по суті за наявними матеріалами справи.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши апеляційні доводи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що 12.05.2025 року, о 21 год. 58 хв., в м. Києві, проспект Свободи, 5, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Honda Civic», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. На вимогу пройти медичний огляд у лікаря-нарколога у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився у присутності лікаря на бодікамеру 230810, 473831.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за п. 2.5.Правил дорожнього руху за ч. 1 ст. 130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав. Вказав, що у той вечір за кермом автомобіля «Honda Civic», д.н.з. НОМЕР_1 , не перебував. Зазначив про конфлікт між його компанією та компанією інших чоловіків з кафе, йому забризкали сльозогінним газом в очі. Він із своїми знайомими сіли в автомобіль, було переслідування, при цьому він за кермом не перебував.
Захисник адвокат Чубко Ю.М. вказала, що ОСОБА_1 12.05.2025 року транспортним засобом «Honda Civic», д.н.з. НОМЕР_1 не керував, відеозаписи з бодікамери цього не містять, працівники поліції ОСОБА_1 не зупиняли.
Свідок ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пояснив суду, що був водієм у ОСОБА_1 , 12.05.2025 у ОСОБА_1 був день народження, у зв`язку з чим вирішили відпочити в кафе, де вживали алкогольні напої, сам автомобіль залишили поблизу. Раптово на вулиці зав`язався конфлікт з компанією чоловіків, у ході якого ОСОБА_1 вийшов з кафе та почав їх розбороняти. Зазначив, що ОСОБА_1 за кермом не перебувував. За кермом був саме він. Їх почали переслідувати, а коли вони зупинилися, то між нами зав`язалася бійка. В подальшому всім розпили сльозогінний газ з балончика. В подальшому працівників поліції не бачив, сів за кермо та поїхав.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вказав, що 12.05.2025 року під час святкування дня народження ОСОБА_1 в кафе між ними та компанією інших чоловікв виник конфлікт. Стверджував, що в автомобілі ОСОБА_1 перебував на пасажирському сидінні, водієм був ОСОБА_2 . Коли від`їхали, то побачили, як позаду ще з кафе їде автомобіль марки «Audi», який почав блимати фарами та підрізати. Коли наздогнали, то ОСОБА_2 зупинив автомобіль, він залишив місце події.
Вина  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами у справі, а саме: 
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 328769 від 13.05.2025 року;
- даними рапорту інспектора Оболонського РВ УПО від 12.05.2025 року, згідно якого 12.05.2025 року, близько 22 год., було помічено біля автомобіля марки "Хонда" осіб у стані алкогольного сп`яніння, яким повідомили, щоб вони не сідали за кермо і їхали. В подальшому особи сіли за кермо транспортного засобу та поїхали в напрямку пр. Свободи, порушуючи правила дорожнього руху, а саме проїзд на червоний сигнал світлофора, не надавши перевагу пішоходам у русі. В подальшому було зупинено вказаний транспортний засіб, водієм виявився ОСОБА_1 , який перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, мав нестійку ходу, запах алкоголю з порожнини рота, поводив себе неадекватно. В подальшому на місце було викликано "Рубін" для складання адміністративних матеріалів;
- письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 12.05.2025, згідно яких 12.05.2025 року бачив як громадянин в стані сильного алкогольного сп`яніння сів за кермо автомобіля марки «Honda Civic», д.н.з. НОМЕР_1 , та направився в напрямку пр. Свободи,5, порушуючи ПДР, після чого був зупинений працівниками охорони. Водій та пасажир поводились неадекватно, кидалися в бійку та висловлювались нецензурною лайкою, порушували громадський порядок і спокій;
- даними постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4716474 від 12.05.2025 року про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 за скоєне адміністративне правопорушення, передбачене частиною 5 ст. 126 КУпАП;
- даними постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4716539 від 12.05.2025 року про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 за скоєне адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 126 КУпАП.
Суд першої інстанції зазначив, що із дослідженого відезапису, зафіксованого на два диски, бодікамери 473831, 230810 з нагрудних камер поліцейських, які приєднані до матеріалів справи та оглянуті судом, вбачається, що останній містить декілька відеофайлів, які є постійні за часом. Відеозапис розпочинається 12.05.2025 року о 22:16. З даного відео вбачається, що працівник патрульної поліції спілкується із громадянином, яким виявився ОСОБА_1 , який знаходиться на асфальті у кайданках, виражався нецензурною лайкою, вказав, що йому забризкали сльозогінним газом в обличчя. О 22:26 працівники поліції його доставили у відділ поліції. О 23:02 працівник поліції вказує ОСОБА_1 , що він їхав і чи буде проходити огляд. О 23:00 ОСОБА_1 пропонують проїхати до лікаря-нарколога. О 23:08 ОСОБА_1 погодився проходити огляд у лікаря-нарколога. О 23:13 ОСОБА_1 вказав, що нічого не вживав. О 23:40 ОСОБА_1 доставили до лікаря-нарколога. О 00:12 ОСОБА_1 зайшов до лікаря-нарколога, на неодноразові пропозиції пройти огляд від відповіді ухилявся, що було розцінено як відмова від проходження огляду.
Суд першої інстанції встановив, що з дослідженого відеоматеріалу вбачається, що ОСОБА_1 не оспорював факт керування, навіть погодився їхати до лікаря - нарколога, де огляд не пройшов, на останнього 12.05.2025 року було складено дві постанови про накладення адміністративного стягнення - час 21:58, які не оскаржувались, та складено рапорт про керування транспортним засобом ОСОБА_1 .
Враховуючи зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та наклав стягнення в межах санкції даної статті.
Апеляційний суд дослідивши обставини справи, погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суд, діючи у відповідності до вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, а його висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 в порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є законним і обґрунтованим.
Так, частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, відповідальність особи, яка керує транспортним засобом виникає і в разі її відмови від проходження, відповідно до встановленого законом порядку, огляду на стан сп`яніння.
Таким чином, обов`язковими елементами об`єктивної сторони такого складу правопорушення як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є: факт керування транспортним засобом та факт відмови особи, яка керує таким засобом від проходження огляду на стан сп`яніння.
Слід зауважити, що під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.
Процедура та порядок огляду на стан сп`яніння регламентуються ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735.
Відповідно до частин першої, другої статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Відповідно до абзацу другого частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.
Положеннями абзацу п`ятого частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII встановлено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Так, відповідно до пункту 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
З відеозапису з нагрудних камер працівників поліції встановлено, що працівник патрульної поліції спілкується із громадянином, яким виявився ОСОБА_1 , який знаходиться на асфальті у кайданках, виражається нецензурною лайкою, вказав, що йому забризкали сльозогінним газом в обличчя. О 22:26 працівники поліції його доставили у відділ поліції. О 23:02 працівник поліції вказує ОСОБА_1 , що він їхав і чи буде проходити огляд. 
Крім того, о 23:02 у розмові з поліцейським ОСОБА_1 зазначив, що «я їхав та віз кента побитого в крові до дому» (диск 1). О 23:05 поліцейський повторно запропонував ОСОБА_1 пройти тест на алкоголь за допомогою «AlcotestDrager», однак останній ухилився від відповіді. В подальшому, о 23:06 поліцейський повторно запропонував ОСОБА_1 пройти тест на алкоголь, однак останній повторно ухилився від відповіді. О 23:07-08 ОСОБА_1 відмовився від проходження тесту на алкоголь за допомогою «AlcotestDrager» та зазначив, що потрібно їхати до лікаря. 
Поліцейським зафіксовано час направлення до лікаря нарколога о 23:11. О 23:13 ОСОБА_1 вказав, що нічого не вживав. 
О 23:40 ОСОБА_1 доставили до лікаря-нарколога. О 00:12 ОСОБА_1 зайшов до лікаря-нарколога, на неодноразові пропозиції пройти огляд від відповіді ухилявся, що було розцінено, як відмова від проходження огляду.
Крім того, з відеозаписів боді-камер вбачається, що ОСОБА_1 протягом усього часу будь-яким чином намагався уникнути проходження тесту на алкоголь, при цьому жодних заперечень щодо керування (не керування) транспортним засобом ні перебуваючи у поліцейському відділку, ні перебуваючи у лікарні не зазначав.
За таких обставин, оскільки відеозапис є одним із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, так як на ньому зафіксована подія правопорушення, апеляційний суд оцінює його в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в оскаржуваній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відеозапис обставин події містить достовірні дані про дії ОСОБА_1 та поліцейських під час усього спілкування, що має істотне значення для правильного вирішення даної справи та є допустимим доказом згідно положень ст. 251 КУпАП.
Досліджені апеляційним судом відеозаписи інформативні, позбавлені упередженості та суб`єктивного ставлення, є послідовними, містять у хронологічній послідовності необхідні відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи. З переглянутих судом відеозаписів прослідковується чітка послідовність подій, які відбувались 12 травня 2025 року під час спілкування та складення відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, які беззаперечно підтверджують відомості, викладені в протоколі та вину правопорушника.
Будь-яких фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність вищевказаних відеозаписів стороною захисту не надано і не встановлено таких обставин і під час перегляду справи.
Апеляційний суд звертає увагу, що фабула частини першої статті 130 КУпАП не передбачає виключень та поважних причин для відмови від огляду. За даної правої конструкції та складу інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення не має правового значення чи вживав останній алкоголь, адже склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП утворила саме відмова від проходження огляду у встановленому законом порядку. Дії ОСОБА_1 після відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці, а також під час перебування у лікарні свідчать про його небажання проходити огляд на стан сп`яніння у лікаря-нарколога також.
Таким чином, у даній справі мала місце належна правова процедура та законний алгоритм проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.
Відтак, суд, відхиляє доводи апеляційної скарги щодо того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом «HondaCivic», оскільки з відеозапису з боді-камери поліцейського встановлено, що о 23:02 у розмові з поліцейським ОСОБА_1 особисто зазначив, що «їхав та віз кента побитого в крові до дому», що фактично вказує на визнання особою факту керування транспортним засобом. 
Крім того, про факт керування транспортним засобом свідчить факт складення 12.05.2025 відносно ОСОБА_1 постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП (серія ЕНА №4716474) та постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП (серія ЕНА №4716539), які ним не були оскаржені, а іншого у спростування апелянт не надає.
Таким чином, зазначене спростовує доводи захисника щодо того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом.
Також, суд апеляційної інстанції не приймає доводи сторони захисту щодо того, що судом першої інстанції не взято до уваги показання свідків, оскільки вони спростовуються відеозаписом з боді-камер поліцейських, постановами про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, за ч. 5 ст. 121 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП, та не вказують на помилковість висновків суду першої інстанції.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що переглядом справи не встановлено порушень працівниками поліції Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, і могли стати підставою не виконувати водієм законних вимог поліції про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Всі матеріали справи зібрані працівниками патрульної поліції, які діяли в межах своїх повноважень та протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 повністю відповідають вимогам ст. 256 КУпАП.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Враховуючи викладене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, висновки суду доводами апеляційної скарги не спростовані.
Оскільки судове рішення, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Постанову судді Подільського районного суду міста Києва від 22 грудня 2025 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 328769 від 13.05.2025року) та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 подану захисницею - адвокаткою Чубко Юлією Михайлівною на постанову судді Подільського районного суду міста Києва від 22 грудня 2025 року - залишити без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складено 05 травня 2026 року.

Суддя: Р.В. Березовенко