ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2026 р. м. Чернівці Справа № 600/5528/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боднарюка О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач), звернулась в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповідач), в якому просить: 
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 10.11.2025 року № 241670078734 про відмову у призначенні пенсії за віком;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком від 10.11.2025 року із урахуванням трудової книжки від 18.07.1983 року серії НОМЕР_1 , а також довідки ВАТ «Антей» від 03.03.2025 року № 2 та зарахувати період роботи з 20.07.1993 року по 20.07.2001 року;
- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.
1. Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що після досягнення пенсійного віку звернувся до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком, однак рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 10.11.2025 № 241670078734 останньому відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з недостатністю страхового стажу. 
Зокрема, зверталась увага на те, що до страхового стажу не зараховано період роботи з 20.07.1993 по 20.07.2001, підтверджений записами у трудовій книжці та довідкою від 03.03.2025 № 2, оскільки печатка не містить код підприємства, а також в реєстрі застрахованих осіб відсутні дані за вищезазначений період роботи. 
Позивач вважає таке рішення протиправним, оскільки трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, а недоліки в оформленні документів роботодавцем, зокрема відсутність коду підприємства на печатці, не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи. 
Наголошує на тому, що відповідальність за ведення та оформлення трудових книжок покладається на роботодавця, а не на працівника. 
2. Відповідач правом на подання відзиву передбаченим ст. 161 КАС України не скористався та відзиву на адміністративний позов не подав. 
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.
1. Ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.
ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ ТА ВІДПОВІДНІ ПРАВОВІДНОСИНИ.
1. 03.11.2025 ОСОБА_1 звернулася до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком. 
2.За результатами розгляду заяви відділом призначення пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області прийнято рішення від 10.11.2025 № 241670078734 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком.
Підставою для прийняття зазначеного рішення стало встановлення страхового стажу позивача тривалістю 25 років 0 місяців 16 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком. При цьому до страхового стажу не було зараховано період роботи з 20.07.1993 по 20.07.2001, відображений у трудовій книжці від 18.07.1983 серії НОМЕР_1 та підтверджений довідкою від 03.03.2025 № 2.
Як вбачається зі змісту рішення про відмову, зазначений період роботи не був врахований відповідачем у зв`язку з тим, що печатка не містить коду підприємства, а в Реєстрі застрахованих осіб відсутні відомості про роботу позивача за вказаний період.
3. Судом досліджена трудова книжка серії НОМЕР_1 від 18.07.1989 року, а також довідка № 2 від 03.03.2025 року видана ВАТ "Антей" про те, що гр. ОСОБА_1 дійсно працювала на даному підприємстві з 20.07.1993 року (наказ на прийняття № 18 від 11.08.1993 року) по 20.07.2001 року (наказ на звільнення № 3 від 18.05.2001 року).
ДО ВКАЗАНИХ ПРАВОВІДНОСИН СУД ЗАСТОСОВУЄ НАСТУПНІ ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНОДАВСТВА ТА РОБИТЬ ВИСНОВКИ ПО СУТІ СПОРУ.
1. Визначаючись щодо позовних вимог суд керується та виходить з наступного.
Так, принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі-Закон N 1058-IV)
Статтею 9 Закону №1058-IV визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника
Відповідно до ст. 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.
Отже право на призначення пенсії за віком мають особи, які після досягнення 60 років та за наявності стажу 31 рік.
2. В свою чергу, процедура подання документів для оформлення пенсій визначається, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" Постанова правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 р. № 22-1 (далі - Порядок №22-1)
Відповідно до пункту 1. 1 Порядку 22-1, заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).
Згідно пункту 2.1 Порядку 22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються, серед іншого, такі документи:
- документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), надається у разі відсутності в паспорті громадянина України або свідоцтві про народження інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків;
- документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу);
- для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення).
3. Оцінюючи спірне рішення в контексті не зарахування до стажу періодів роботи згідно трудової книжки від 18.07.1983 року серії НОМЕР_1 , а також довідки ВАТ «Антей» від 03.03.2025 року № 2 періоду роботи з 20.07.1993 року по 20.07.2001 року, оскільки печатка не містить коду підприємства, суд зазначає наступне.
Згідно з вимогами ст. 62 Закону 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, наявність трудового стажу підтверджується у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі -Порядок).
Відповідно до п. 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 наявний запис про роботу позивача в період з 20.07.1993 по 20.07.2001. ( ВАТ «Антей»).
Разом із тим суд враховує, що трудова книжка є основним документом, який підтверджує трудовий стаж особи за періоди роботи до впровадження персоніфікованого обліку. Обов`язок щодо ведення, оформлення та зберігання трудових книжок покладається на роботодавця, а тому працівник не може нести негативні наслідки через недоліки в оформленні документів, допущені підприємством чи його посадовими особами. 
Сам по собі факт відсутності на печатці коду підприємства не свідчить про недостовірність відомостей, що містяться у трудовій книжці та наданій довідці, і не спростовує факту роботи позивача у спірний період.
При цьому, відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про недостовірність записів у трудовій книжці або відсутність трудових відносин позивача у зазначений період.
Суд також враховує правові висновки Верховного Суду, відповідно до яких формальні недоліки у веденні чи оформленні трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи при визначенні права особи на пенсійне забезпечення, оскільки відповідальність за належне оформлення трудових документів покладається на роботодавця, а не на працівника.
За таких обставин суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 10.11.2025 № 241670078734 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком прийняте без належного врахування поданих доказів та з порушенням вимог законодавства, а тому є протиправним і підлягає скасуванню.
4. Суд також відхиляє доводи відповідача про неможливість зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 20.07.1993 по 20.07.2001 з підстав відсутності відомостей про зазначений період у Реєстрі застрахованих осіб.
При цьому суд враховує, що спірний період роботи позивача припадає на 1993–2001 роки, тобто переважно на час до запровадження системи персоніфікованого обліку відомостей про застрахованих осіб. 
За таких обставин відсутність інформації в Реєстрі застрахованих осіб, саме по собі не може свідчити про відсутність у позивача відповідного трудового стажу та не є самостійною підставою для неврахування такого стажу при вирішенні питання про призначення пенсії. 
Матеріалами справи підтверджується, що відомості про спірний період роботи містяться у трудовій книжці позивача, яка відповідно до законодавства є основним документом, що підтверджує стаж роботи. 
В свою чергу, відповідачем не надано належних та допустимих доказів недостовірності внесених до трудової книжки записів, їх підроблення або внесення з порушенням установленого порядку. 
Крім того, недоліки в оформленні документів роботодавцем або відсутність окремих відомостей у державних реєстрах не можуть покладатися на працівника та призводити до обмеження його права на пенсійне забезпечення. Особа не може нести негативні наслідки через неналежне виконання роботодавцем чи державними органами своїх обов`язків щодо ведення облікової документації. 
Таким чином, суд дійшов висновку, що посилання відповідача на відсутність відомостей у Реєстрі застрахованих осіб не спростовує факту роботи позивача у період з 20.07.1993 по 20.07.2001 та не є достатньою правовою підставою для відмови у зарахуванні цього періоду до страхового стажу. 
5. Проаналізувавши наведене вище в контексті встановлених обставин в справі, враховуючи, що позивачеві відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, який в свою чергу підтверджуються матеріалами справи, суд вважає оскаржуване рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
З метою належного захисту прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком із урахуванням висновків суду та зарахувати до страхового стажу періоду роботи з 20.07.1993 по 20.07.2001.
6. Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
7. Виходячи з заявлених позовних вимог, положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак не довів правомірності не зарахування позивачу періодів його роботи до стажу, та відмовив у призначенні пенсії за віком, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.
РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.
1. Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, відтак слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 1211,20 грн. 
Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд- 

В И Р І Ш И В:
1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області - задовольнити повністю. 
2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 10.11.2025 року № 241670078734 про відмову у призначенні пенсії за віком.
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати період роботи з 20.07.1993 року по 20.07.2001 року до трудового стажу ОСОБА_1 , згідно записів трудової книжки від 18.07.1983 року серії НОМЕР_1 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 10.11.2025 року.
4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

У відповідності до статей 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 

Повне найменування учасників процесу:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП: НОМЕР_2 );
Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Степана Бандери, 43, м. Суми, Сумська обл., Сумський р-н, 40009, код ЄДРПОУ: 21108013).

Суддя О.В. Боднарюк