Справа №591/15072/25 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Ковтун О. М.	
Номер провадження 33/816/1154/26 	Суддя-доповідач Косолап М. М. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Косолап М.М., за участю секретаря судового засідання – Баришевої А.І., захисника – Павелка Р.С., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Павелка Р.С. на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 15.01.2026, якою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, 
у с т а н о в и л а:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 15.01.2026 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 665,60 гривень.
Судом установлено, що водій ОСОБА_1 25.12.2025 о 23:13 год у м. Суми по вул. Героїв Крут, 11 керував транспортним засобом Mercedes-Benz Е200, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Огляд пройшов на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6810, проба позитивна 1,22% з результатом не згоден, від проходження огляду у медичному закладі відмовився. Своїми діями порушив п. 2.5 ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
06.04.2026 захисник Павелко Р.С. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови Зарічного районного суду м. Суми від 15.01.2026, скасувати зазначену постанову та прийняти нову, якою закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення з апеляційною скаргою, зазначав про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , який дізнався про оскаржувану постанову 03.04.2026 після зникнення посвідчення водія в застосунку «Дія» з Єдиного державного реєстру судових рішень.
В обґрунтування апеляційної скарги вказав, що суд першої інстанції допустив порушення вимог статей 245, 252, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, зробив помилковий висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Судом залишено поза увагою, що на момент інкримінованого правопорушення ОСОБА_1 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, перебуваючи в Сумській МТГр, не враховано, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на шляху прямування на службу або зі служби.
Місцевий суд вирішуючи питання про кваліфікацію дій військовослужбовця, мав встановити факт виконання обов`язків військової служби на момент вчинення діяння. Наявність спеціального суб`єкта – військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби зумовлює застосування спеціального порядку його огляду на стан алкогольного сп`яніння, встановленого статтею 266-1 КУпАП.
Зазначив, що суд не має права самостійно редагувати фабулу адміністративного правопорушення, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, та відшукувати докази на користь обвинувачення.
Позиція учасників апеляційного розгляду.
У судовому засіданні захисник Павелко Р.С. та Гасинець А.С. підтримали доводи апеляційної скарги. Захисник звертав увагу на можливість застосування положень статі 69 КК України до ОСОБА_1 , який є водієм і потребує права керування при виконанні службових обов`язків та призначення стягнення без позбвлення права керування траснпортним засобом.
ОСОБА_1 зазначав, що на момент зупинки на зареєстрованому на ньому автомобілі виконував обов`язки військової служби – віз документи у морг, тому поспішав і не прослідував у лікарню. Процедуру огляду повинні були проводити не поліцейські. Вказував, що зробив висновки.
Мотиви суду.
Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження.
Відповідно частини 1 статті 285 КУпАП постанова у справі оголошується негайно після закінчення розгляду справи і копія цієї постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
Частиною 2 статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Оскаржувана постанова Зарічного районного суду м. Суми винесена 15.01.2026 (а.с.16) і останнім днем її оскарження є 26.01.2026 (з урахуванням вихідних днів).
У судовому засіданні ОСОБА_1 був відсутній, матеріали справи не містять доказів отримання постанови. Апеляційна скарга подана захисником Павелко Р.С. 06.04.2026 (а.с. 20).
За наведеного, апеляційний суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Зарічного районного суду м. Суми від 15.01.2026, що є підставою для поновлення цього строку.
Щодо доводів апеляційної скарги.
Вислухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисника, свідка, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя апеляційного суду дійшла наступного висновку.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).
Відповідно до частини 1 статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП (частина 2 статті 251 КУпАП).
Висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП ґрунтується на фактичних даних досліджених доказів: 
- протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП складеного та підписаного уповноваженою на те особою – поліцейським 1 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Птіциним О.Ю. із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП (а.с. 1).
- результату тестування № 2821 від 25.12.2025 року (а.с.3);
- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого проводився огляд ОСОБА_1 , результат 1,22 %, з яким він не згоден (а.с. 4);
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого огляд ОСОБА_1 не проводився (а.с.5);
- відеозапису на оптичних носіях, яким в достатній мірі підтверджені обставини, викладені в протоколі, виконання працівниками поліції вимог КУпАП при їх складанні та дотримання процедури при виявленні у водія ознак сп`яніння та керування транспортним засобом ОСОБА_1 (а.с. 9).
На підставі вказаних доказів, які є належними, допустимими, достовірними та достатніми для ухвалення відповідного рішення, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшов висновку, що водій ОСОБА_1 25.12.2025 о 23:13 год у м. Суми по вул. Героїв Крут, 11 керував транспортним засобом Mercedes-Benz Е200, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Огляд пройшов на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6810, проба позитивна 1,22% з результатом не погодився, від проходження огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху.
З такими висновками погоджується і апеляційний суд, виходячи з наступного.
Частина 1 статті 130 КУпАП, зокрема, передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306.
Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункти 1.3, 1.9 Правил дорожнього руху).
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, законодавством не тільки не передбачено права водія відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння, а й встановлено обов`язок для водія пройти такий огляд на вимогу працівника поліції.
Щодо порядку проведення огляду.
Відповідно до вимог частини 2-3 статті 266 КУпАП та пункту 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі – Інструкція № 1452/735) огляд на стан сп`яніння проводиться:
1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) (далі - спеціальні технічні засоби);
2) лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (частина 3 статті 266 КУпАП).
Згідно з пунктами 2,3 Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові (пункт 7 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735).
На відеозаписах, які долученні до протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до частини 2 статті 266 КУпАП, зафіксовано зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 25.12.2025 о 23 год 13 хв по вул. Героїв Крут, 11 в м. Суми. Під час перевірки документів у працівника поліції виникла підозра, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння, тому йому запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного засобу. ОСОБА_1 погодився, зазначивши, що вживав пиво (clip-0, час відтворення 23:18:04). Результат огляду ОСОБА_1 з використанням спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6810 становив 1,22 проміле, останній не погодився з результатом. Виявив бажання прослідувати до закладу охорони здоров`я за умови, що працівниками поліції буде доставлено його транспортний засіб до місця дислокації. Працівниками поліції ОСОБА_1 було роз`яснено його право на проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я, а також надано можливість викликати тверезого водія для доставки транспортного засобу. Втім, від реалізації зазначеного права він відмовився, наполягаючи на обов`язку працівників поліції здійснити транспортування належного йому транспортного засобу. Незважаючи на неодноразові роз`яснення працівників поліції про те, що такі дії будуть розцінені як ухилення від проходження огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 наполягав на своїй позиції та фактично не вжив заходів для проходження огляду у встановленому законом порядку. За таких обставин працівники поліції дійшли обґрунтованого висновку про ухилення ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.
У відповідній графі Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вказано про незгоду ОСОБА_1 з результатами, від підпису відмовився, заперечень щодо процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу, не висловлював.
На підставі вказаних доказів встановлено, що після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 у останнього поліцейським виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Погодившись пройти огляд на місці зупинки ОСОБА_1 не погодився з результатом 1,22 проміле, проте прослідувати до закладу охорони здоров`я відмовився.
Вказані факти підтверджують дотримання працівниками поліції процедури огляду на стан сп`яніння. Апеляційному суду не надано доказів оскарження ОСОБА_1 будь-яких, на його думку, неправомірних дій працівників патрульної поліції щодо проведення процедури огляду.
Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги захисника про порушення процедури огляду ОСОБА_1 , як військовослужбовця. 
Відповідно до частини 1 статті 15 КУпАП військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення, зокрема, правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, зазначені особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
Згідно зі статтею 266-1 КУпАП військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 підтвердив суду, що є командиром відділення взводу пошуку, транспортування, репатріаційних заходів об`єднаного Центру цивільного співробітництва у ЗСУ і ОСОБА_1 з серпня 2025 перебуває у його підпорядкуванні. 25.12.2025 він був у відрядженні і лишив за старшого ОСОБА_1 . Медвак привіз тіла загиблих і їх треба було відпрацювати і оформити у морзі, тому дав завдання ОСОБА_1 відвезти документи в морг. Бойове розпорядження виписується не щодня, військовослужбовець виконує його 24/7, тому 25.12.2025 ОСОБА_1 виконував бойове розпорядження. При цьому військові виконують завдання у цивільному одязі щоб не наражати населення на небезпеку.
Разом з тим, транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений у м. Суми по вул. Героїв Крут, тобто поза межами території будь-якої військової частини. Водій зазначав, що є військовослужбовцем, однак не повідомляв про виконання обов`язків військової служби, зокрема щодо необхідності термінового доставлення документів у морг.
На відеозаписі зафіксовано, як інший пасажир транспортного засобу повідомляв поліцейським, що випив він і викликав цього хлопця ( ОСОБА_1 ).
Проаналізувавши показання свідка у сукупності з відеозаписом, апеляційний суд дійшов висновку, про відсутність доказів на підтвердження факту того, що 25.12.2025 о 23 год 13 хв ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби, у розумінні частини 4 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Довідка видана 26.03.2026 частини ОСОБА_1 підтверджує факт його безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, зокрема з 13.11.2025 по 11.02.2026, на території Сумської області, Сумського району, Сумської МТГр, та є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій (особи з інвалідністю в наслідок війни), проте не може взята як доказ того, що 25.12.2025 під час зупинки транспортного засобу у м. Суми водій виконував обов`язки військової служби.
Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів того, що на момент зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 безпосередньо виконував обов`язки військової служби, а тому його огляд правомірно проведено відповідно до положень статті 266 КУпАП, як особи, яка керувала транспортним засобом, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.
Відтак доводи апеляційної скарги захисника про порушення процедури огляду та неправильну кваліфікацію дій є необґрунтованими. 
Розгляд справи про адміністративне правопорушення проведено 15.01.2026, тобто у день і час визначений у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №550717, примірник його вручено ОСОБА_1 .
Не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги про зміну кваліфікації судом, оскільки суддя місцевого суду розглянув справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення, де ОСОБА_1 ставилося за провину порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
Щодо позиції захисника про можливість застосування положень статі 69 КК України, з призначенням ОСОБА_1 більш м`якого покарання, ніж передбачено санкцією частини 1 статті 130 КУпАП – штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.
Додаткове адміністративне стягнення, передбачене санкцією статті - позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами передбачено як обов`язкове стягнення, його застосування не віднесено до судової дискреції (судового розсуду), а тому підлягає обов`язковому застосуванню.
Суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні (пункт 79 постанови ВП ВС від 08.06.2022 у справі № 2-591/11, провадження № 14-31цс21).
КУпАП детально врегульовано порядок накладення основних і додаткових адміністративних стягнень, тобто прогалина в законодавчому регулюванні у цьому питанні відсутня, а тому аналогія закону при накладенні стягнення застосуванню не підлягає.
Апеляційний суд переглянувши справу в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя суду першої інстанції розглянув справу на підставі доказів зібраних особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, надавши їм відповідну оцінку, визнавши їх достатніми у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП. 
Під час розгляду справи не було встановлено неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення статей 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому на підставі пункту 1 частини 7 статі 294 КУпАП вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, без задоволення.
Керуючись статтею 294 КУпАП,
п о с т а н о в и л а:

Поновити захиснику Павелку Руслану Сергійовичу строк на апеляційне оскарження постанови судді Зарічного районного суду м. Суми від 15.01.2026 року.
Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 15.01.2026 відносно  ОСОБА_1  – залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Павелка Р.С. на цю постанову - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного суду	Косолап М. М.