Справа № 373/3969/25
Провадження № 2-о/373/23/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2026 року м. Переяслав

Переяславський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Залеської А.О. 
за участі секретаря судових засідань Руденко О.М,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою  ОСОБА_1 , заінтересовані особи:  ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України 
про встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу,
встановив:
Зміст заявлених вимог та їх обґрунтування.
Представник ОСОБА_1 адвокат Пальчик М.О. звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 без реєстрації шлюбу у період з 2011 року по 2025 рік.
Заява умотивована тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 познайомилися у 2011 році та стали проживати разом як чоловік та жінка по АДРЕСА_1 у будинку, що належав померлим бабі та діду ОСОБА_2 . Упродовж більш як 14 років у них були відносини притаманні подружжю, вони вели спільне господарство, та мали спільний побут. 18.06.2024 ОСОБА_2 був призваний на військову службу по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_4 . Під час проходження військової служби ОСОБА_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 поблизу м. Селидове Покровського району Донецької області, про що надійшло сповіщення сім`ї №158 від 07.07.2025 на ім`я рідного брата померлого ОСОБА_3 . Встановлення факту проживання однією сім`єю заявниці із загиблим військовослужбовцем необхідне їй з метою підтвердження суб`єктивного права, визначеного у ст. 16 та ч. 4 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», на отримання одноразової грошової допомоги, у розмірі визначеному Постановою КМ України від 28.02.2022 за №168, а також щоб мати право на інші соціальні пільги та компенсації, передбачені законодавством України.

Процесуальні рішення та дії у справі.
09.01.2026 ухвалою суду відкрито провадження у справі, призначено судове засідання та одночасно залучено до участі у справі як заінтересовану особу - Міністерство оборони України.
Ухвалою суду від 23.03.2026 за клопотанням представника заявниці витребувано інформацію з Переяславського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального МРУ МЮ України (м. Київ) про перебування ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі. 

Позиція інших учасників справи щодо заявлених вимог.
18.03.2026 від представника Міністерства оборони України (заінтересована особа) ОСОБА_4 через підсистему «Електронний суд» надійшли пояснення по суті справи. Представник вказує, що підпунктами 1-3 пункту 2 ст. 16 та п.4 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-ХІІ передбачено призначення і виплата одноразової грошової допомоги, у тому числі: у разі загибелі військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби визначеному колу осіб, серед яких: діти, у тому числі усиновлені; вдова (вдівець); внуки, якщо на момент загибелі (смерті) військовослужбовця, їх батьки померли; жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживала однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або будь-якому іншому шлюбі, за умови, що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої особи. Зважаючи на таке, у цій справі може бути спір про право між заявницею, яка прагне встановити фак спільного проживання однією сім`єю із загиблим, та іншими особами, зазначеними у статті 16-1 Закону. Представник Міністерства оборони України у своїх поясненнях звернув увагу на ч.2 ст. 21 Сімейного кодексу України, де зазначається, що проживання жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Зазначив, що сам по собі факт перебування заявниці із загиблим у близький стосунках та проживання їх у одному помешканні, не може свідчити про те, що вони проживали в зазначений період однією сім`єю, оскільки обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є ведення спільного господарства, наявність спільного бюджету, придбання майна в інтересах сім`ї, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, інші обставини, які засвідчують реальність та усталеність сімейних відносин між чоловіком та жінкою, притаманних подружжю. Мініоборони (заінтересована особа) вважає, що докази, на які посилається заявник, достовірно не підтверджують факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на момент загибелі останнього (45-49). 

Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України у своїй заяві просив справу розглядати без його участі та відмовити у задоволенні заяви у зв`язку з недоведення усіх обов`язкових ознак сім`ї чоловіка та жінки без шлюбу. 
Бориспільський районний центр комплектування та соціальної підтримки (як заінтересована особа) пояснень по суті справи не надав, свого представника в судове засідання не направив.

Заявник ОСОБА_1 суду пояснила, що вона родом з Житомирської області, була заміжня за ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що надала суду копію свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 . Після смерті чоловіка вона приїхала у село Пристроми Переяслав-Хмельницького району Київської області до кумів. В селі познайомилась з одиноким чоловіком на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вони поговорили, розповіли один одному про себе. ОСОБА_2 повідомив, що ніколи не був у шлюбі і не має дітей, батьки померли. Він запропонував їй жити разом у дідовій хаті, який теж на той час вже помер. З початку 2011 року вони стали проживати у двох як сім`я. Якийсь час (недовго) ОСОБА_2 працював слюсарем у Березанській виправній колонії №4, а потім вони стали наймались на роботу до людей, а також працювали у фермера, з того й жили. Підсобного господарства останнім часом у них не було, був город біля хати. Хата опалювалась дровами, світла не було (відключено за неуплату), але вони звикли і не відчували дискомфорту. Вони купували харчі та все необхідне для побуту, нічого не ділили. Готувала та прибирала в хаті вона, а ОСОБА_2 господарював у дворі або на городі. У червня 2024 р. ОСОБА_2 призвали на військову службу по мобілізації. 31.10.2024 він зателефонував востаннє, а вже наступного дня не вийшов на зв`язок. Пізніше, влітку 2025 р. стало відомо, що він загинув під м. Покровськ на Донеччині. На початку зими 2024 р. вона залишила будинок в селі Пристроми, де раніше проживала з ОСОБА_2 , так як їй одній там було некомфортно і складно. На пропозицію брата загиблого - ОСОБА_3 вона переїхала проживати до нього: на АДРЕСА_2 . Там їй виділили окреме приміщення. Хата, в якій вони раніше проживали вдвох з ОСОБА_2 , пустує. 

Фактичні обставини згідно показань свідків та письмових доказів
Свідок ОСОБА_3 суду показав, що є рідним старшим на два роки братом загиблого ОСОБА_2 , який ніколи не був у шлюбі і не мав дітей, довго жив одинаком. У серпні 2011 року брат познайомив його з ОСОБА_6 , з якою вони стали проживати у дідовій хаті в АДРЕСА_3 . З тих пір брат та заявниця кругом були разом: на родинах, хрестинах, іменинах. Також вони часто приїздили до них просто в гості на велосипедах (5 км між селами). ОСОБА_2 та ОСОБА_1 жили вдвох, пили вдвох, разом ділили побут, копали, сапали. У хаті, де вони жили в селі Пристроми давно відключено газ і світло за борги по оплаті, але вони якось жили без тих зручностей. Хата не була переоформлена після смерті діда. Свого підсобного господарства брат та заявниця не тримали. Брат мав вищу освіту, трохи працював в землеустрої, трохи в Березанській колонії слюсарем, але в основному жив одним днем, без планів на майбутнє. Останні роки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ходили на роботу до фермера ОСОБА_7 , з того заробітку кормилися та жили. Після того, як брата мобілізували він ( ОСОБА_2 ) попросив його, щоб ОСОБА_8 підтримали, не залишали одну. ОСОБА_2 служив гранатометником, загинув поблизу н.п. Селідово. То був його перший і останній бій.

Свідок ОСОБА_9 (сільський староста) суду показав, що знав ОСОБА_2 з дитинства. Той був дуже добрим чоловіком, мав дві вищі освіти, багато умів і знав, але не був одружений, на роботах чомусь довго не затримувався. По молодості у нього було нерозділене кохання, через що він втратив роботу і «голову», став випивати, однак не напивався, інтелігентності не втрачав ні за яких обставин. З 2011 року разом з ОСОБА_2 у АДРЕСА_3 стала проживати жіночка ОСОБА_1 . Вона держала хату в порядку, готувала їжу, завжди було наварено. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 кругом були удвох. ОСОБА_2 після того як йому в перших числах червня 2024 р. вручили повістку казав, що треба посадить город, щоб ОСОБА_8 було, що їсти. Сестра ОСОБА_2 з Києва подарувала йому мобільний телефон, щоб мати з ним зв`язок після відправки до війська. Він (свідок) спілкувався з ОСОБА_2 майже щодня по Вайберу. ОСОБА_2 переживав за жінку - ОСОБА_1 , розпитував як вона, просив не кидати її, допомогти чим можна, якщо з ним щось станеться. Приблизно за півроку ОСОБА_2 загинув в бою. У селі відкрили пам`ятну дошку на честь загиблого та вручили нагороду - золотий хрест посмертно. 

Свідок ОСОБА_10 повідомив, що є однокласником ОСОБА_2 . З ОСОБА_1 він познайомився у 2011 році. Саме тоді вона прийшла жити до ОСОБА_2 у дідову хату в селі Пристроми. Він бував у них в вдома не один раз. ОСОБА_2 хвалився, що ОСОБА_1 хороша жіночка, хазяйновита. Спочатку, як вони почали жити разом, у них були кози та кури. Згодом вони збулися того хазяйства, інколи садили город. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 прожили разом близько 14 років. Після того, як його мобілізували, вона переживала, плакала. 

Копія паспорта громадянина України серії та номер: НОМЕР_2 від 15.03.1996 свідчить, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 у с. Лебединці Андрушівського району Житомирської області та з 28.04.1993 зареєстрована в селі Андрушки Попільницького району Житомирської області (а.с.28-31). 
Копією договору оренди житла від 01.12.2024 підтверджуються показання заявниці та свідка ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_1 з 1 грудня 2024 року орендує у ОСОБА_11 (дружина свідка) будинок по АДРЕСА_2 строком на три роки (а.с.25-27).
Листом від 24.03.2026 за №362/22.7-31а Переяславський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київського МРУ Міністерства юстиції України повідомив суд, що актового запису про шлюб, складеного відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в архіві та державному реєстрі не виявлено (а.с.115).
Згідно Інформаційного листа від 19.03.2026 за №335/22.7-31а, наданого на запит адвоката Переяславським відділом ДРАЦС у Бориспільському районі Київської області Київського МРУ Міністерства юстиції України, у архіві відділу не виявлено актового запису про шлюб відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 у період з 01.01.2011 по 01.11.2024 (день загибелі ОСОБА_2 ) (а.с. 114).
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 призваний на військову службу 18 червня 2024 року першим відділом (м. Переяслав) ІНФОРМАЦІЯ_9 . 
07.07.2025 на ім`я ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) надійшло сповіщення сім`ї №158 від 07.07.2025 ІНФОРМАЦІЯ_10 про те, що його брат - номер обслуги 1-го зенітно ракетного відділення 2-го зенітно ракетного взводу зенітно-ракетно-артилерійської батареї військової частини НОМЕР_3 солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час виконання бойового завдання по захисту Батьківщини загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 поблизу міста Селидове Покровського району Донецької області (а.с.33).
15.07.2025 Переяславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального МРУ МЮ України (м. Київ) видано свідоцтво про смерть ( Серія НОМЕР_4 ) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 51 рік, про що складено відповідний актовий запис №548 від 15.07.2025 (а.с.34).

Правове регулювання відповідних правовідносин.
Згідно положень частини 1 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
В силу ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав чи інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке привалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ч.2 ст. 2 ЦПК України).
Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч.7 ст. 19, ч. 1 ст. 293 ЦПК України).
Згідно з п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Усталена судова притика визначає, що до юрисдикції цивільних судів відносяться справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право (постанова ВП ВС від 18.01.2024 справа № 560/17953/21).
Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та іншої мети - ні.
Частиною 1 статті 315 ЦПК України передбачений перелік фактів, які підлягають встановленню в порядку окремого провадження.
Так, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема проживання однією сім`єю чоловіка та жінка без шлюбу (п. 5 ч.1 ст. 315 ЦПК України).
За приписами частин 2 та 4 статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік з поважних причин не проживають спільно. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного (ч.1 ст.75 СК).
За змістом статей 14, 15 Сімейного кодексу України сімейні права і сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою і не можуть бути передані іншій особі. 
Відповідно до частини 1 статті 21 СК України шлюб є сімейним союзом жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. 
Отже, в сімейному законодавстві України сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.
Про ознаки проживання осіб однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 03 червня 1999 року № 5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.
У постанові від 03.07.2019 у справі № 554/8023/15-ц Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, суд має установити не лише факт спільного проживання, а й наявність відносин притаманних подружжю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 Сімейного кодексу України). 
При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно врахувати ознаки, визначенні у понятті домогосподарства, закріпленому у статті 1 Закону України від 19.10.2000 № 2058-ІІІ «Про Всеукраїнський перепис населення» згідно якої домогосподарство - сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.
Як наголосив Верховний Суд для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні подружжю. Таким чином, предметом доказування у справах про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. 
Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05.10.2022 у справі № 686/15993/21, від 09.11.2022 у справі № 753/10315/19, від 16.11 2022 року у справі № 199/3941/20.

Мотиви, з яких виходив суд та висновки суду
Частиною 5 статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
В силу ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтями 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.
Заявниця ОСОБА_1 зазначає про те, що встановлення факту проживання однією сім`єю із загиблим під час захисту Батьківщини ОСОБА_2 необхідне їй для отримання одноразової допомоги, користування пільгами та іншими соціальними гарантіями, які передбачені законодавством України для членів сімей військовослужбовців, які загинули при виконанні обов`язків військової служби.
Така мета звернення до суду з відповідною заявою є легітимною, оскільки відповідає положенням Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-ХІІ від 20.12.1991 (зі змінами) та іншим нормативно правовим актам. 
Відповідно до абз 6 п. 4 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у випадках, зазначених у пп. 1-3 п. 2 ст. 16 цього Закону, зокрема, в разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають, зокрема: жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили.
Пунктом 4 ст. 16-2 Закону передбачено, що розмір одноразової грошової допомоги, що виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби, у тому числі під час перебування у полоні (крім військовослужбовців, які добровільно здалися у полон), становить 15 мільйонів гривень.
За змістом пункту 1 ст. 16-3 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, за відсутності особистого розпорядження призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою або заявою їх законних представників.
Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 мільйонів гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Отже, встановлення факту проживання однією сім`єю заявника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу має юридичне значення, оскільки створює для заявника юридичні наслідки, а саме: від цього факту залежить виникнення у неї права, як члена сім`ї загиблого військовослужбовця, на отримання одноразової грошової допомоги та користування іншими пільгами та соціальними гарантіями, передбаченими законодавством України. Встановлення цього факту не породжує спору про право цивільне з його найближчими родичами - братом та сестрою, оскільки такі особи відсутні в переліку, наведеному у ст. 16-1 Закону №2011-ХІІ, які мають право на одноразову грошову допомогу, у зв`язку із загибеллю військовослужбовця. Інших осіб, які б могли претендувати на отримання відповідної грошової допомоги в суді не встановлено.
Отже в досліджуваній ситуації суд повинен розглянути заяву про встановлення юридичного факту віднесення заявника до кола членів сім`ї загиблого військовослужбовця за правилами цивільного судочинства в окремому провадженні, оскільки за законом встановлення такого факту породжує юридичні наслідки; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати такий документ, що посвідчує даний факт; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Нормами Сімейного кодексу України не визначено, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання однією сім`єю, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду під час їх оцінки. 
Верховний Суд у постанові від 08.12.2021 у справі № 531/295/19 вказав що для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться: показання свідків про спільне проживання осіб та ведення ними спільного побуту; документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки; фотографії певних подій; документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо.
У постанові Верховного Суду від 20.03.2023 у справі № 372/3321/19 суд зазначив, що належними та допустимими доказами проживання однією сім`єю є, зокрема: довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть, свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення, докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого, чеки, квитанції, свідоцтва про право власності, заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.
У постанові Верховного Суду від 26.07.2022 у справі № 664/1206/19 звернуто увагу, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.
Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю, суд на виконання положень ч.2 ст. 3 Сімейного кодексу України повинен установити факти: спільного проживання; спільного побуту; взаємні права та обов`язків. 
У даній справі доказування ґрунтується лише на показаннях свідків, які не підкріплені письмовими доказами. Свідки показали, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 співмешкали разом, однак доказів того, що у них були відносини притаманні сім`ї суду не надано. Наявність у вказаних осіб спільного побуту, взаємних права та обов`язки нічим не підтверджується. Жодних спільних фотознімків, квитанцій про оплату комунальних послуг, довідки з місця фактичного проживання, документів на житло, чеків про придбання майна для облаштування побуту, доказів матеріальної чи іншої підтримки один одного тощо, - суду не надано. 
Верховний Суд у постанові від 06 квітня 2020 року в справі № 738/1452/17 наголосив, що лише показаннями свідків за відсутності інших доказів НЕ може бути встановлений факт спільного проживання чоловіка та жінки без реєстрацією шлюбу. 
Таким чином, враховуючи відсутність належних письмових доказів, які б підтверджували існування між заявником та ОСОБА_2 відносин притаманних подружжю, ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та побуту, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї тощо, суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 13, 87-89, 90, 263-265, 293, 315 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
В задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України, про встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу - відмовити 

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано жодним з учасників справи.

Суддя       А.О. Залеська