РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ЗАОЧНЕ 
Справа №568/648/26
Провадження №2/568/456/26

22 червня 2026 року м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області у складі:
головуючого судді Кондратюка В.В.
секретаря судового засідання Ковальчук Н.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радивилові, Дубенського району Рівненської області, в порядку спрощеного позовного провадження із викликом (повідомленням) сторін, цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОЛВЕНТІС», поданої представником – Лановим Євгеном Миколайовичем, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, та
ВСТАНОВИВ:
Зміст заявлених позовних вимог
23.04.2026 від представника позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОЛВЕНТІС», Ланового Є. М. через електронний кабінет в системі «Електронний суд», до Радивилівського районного суду Рівненської області надійшла позовна заява до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій позивач просить стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» заборгованість за Кредитним договором № 3777136 від 22.07.2020 у розмірі 82 920 грн; та у порядку розподілу судових витрат стягнути із відповідача на користь ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» судовий збір у розмірі 2 662,40 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн.
Як на підставу позовних вимог позивач вказує на те, що 22.07.2020 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АЛЕКСКРЕДИТ» (далі- ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ», Кредитодавець, Товариство) та ОСОБА_1 (далі- Відповідач) укладено Договір про надання кредиту № 3777136 (далі-Кредитний договір, Договір).
За цим Договором, Кредитодавець надає Позичальнику кредит на інші споживчі цілі (вирішення власних фінансових питань) без додаткового забезпечення у тимчасове, строкове, платне користування (надалі за текстом – Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредит і сплатити Проценти за користування кредитом та інші платежі у відповідності до умов Договору. Кредит надається в національній грошовій одиниці України – гривні, шляхом безготівкового перерахування коштів на картковий рахунок позичальника не пізніше кінця робочого дня Кредитодавця наступного за днем підписання договору. 
Також, за цим Договором Позичальник сплачує Кредитодавцю суму кредиту та Проценти за користування кредитом, Неустойку (пеню, штраф), яка може нараховуватися у випадку порушення Позичальником умов цього Договору, а також комісії банків-емітентів платіжних карт, які використовує Позичальник.
Позивач вказує, що Відповідач уклав Кредитний договір № 3777136 від 22.07.2020р. із ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» (ЄДРПОУ: 41346335) та отримав кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 12 000 грн.
В позовній заяві вказує, що відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин – ст.526 та ст.527 Цивільного кодексу України, внаслідок чого, керуючись нормами ст.ст. 530, 1082, 1084 ЦК України 29.10.2025 року між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» та ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» укладений Договір факторингу №29/10-2025, а 31.10.2025 року між ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС» укладений Договір факторингу №ДФ-31102025, за якими відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 3777136 від 22.07.2020 року.
Таким чином, сума боргу перед Новим кредитором (ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС») є обґрунтованою та документально підтвердженою, яка становить 82 920 грн, із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 12 000 грн, заборгованість за відсотками становить 70 920 грн; заборгованість за комісіями становить 0 грн; заборгованість за пенею становить 0 грн.
Позивач у позові щодо орієнтовного розрахунку судових витрат, ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» вказує, що судові витрати складаються зі сплаченого ним судового збору у розмірі 2662,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу, у розмірі 6000,00 грн.
Процесуальний хід справи
22.04.2026 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим у справі визначено суддю Кондратюка В. В.
23.04.2026 у відповідності до положень ч. 8 ст. 187 ЦПК України, оскільки відповідачем у вищевказаній позовній заяві зазначена фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддею, з метою визначення підсудності, було вжито заходів для отримання інформації з Єдиного державного демографічного реєстру про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи – відповідача.
27.04.2026 з ВОМІРМП УДМС України в Рівненській області надійшла відповідь № 5688/5080 від 23.04.2026, згідно якої ОСОБА_1 , з 04.07.2012 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою судді від 29.04.2026 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОЛВЕНТІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін
18.05.2026 від ОСОБА_1 надійшла заява за змістом якої останній у судове засідання з`явитися не може, позов визнає частково та просить стягнути лише тіло кредиту у зв`язку з тяжким матеріальним становищем.
25.05.2025 від представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОЛВЕНТІС» – Звіздецької Діани Ігорівни через електронний кабінет в системі «Електронний суд», до Радивилівського районного суду Рівненської області надійшло клопотання про поновлення позивачеві пропущеного процесуального строку на подання клопотання про витребування доказів та витребування у АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» відомостей, щодо перерахування коштів та належності відповідачу банківської картки.
26.05.2026 ухвалою суду в задоволенні клопотання ТОВ «Фінансова компанія «СОЛВЕНТІС» про поновлення строку для подання клопотання про витребування доказів відмовлено, клопотання представника позивача ТОВ «Фінансова компанія «СОЛВЕНТІС» –про витребування доказів залишено без розгляду.
26.05.2026 та 18.06.2026 сторони спору в судове засідання не з`явилися.
Інших заяв, клопотань від сторін не надходило.
Позиції учасників справи
В судовому засіданні позивач явки повноважного представника не забезпечив, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в тексті позову вказує що проссить розгляд проводити без участі представника позивача, у разі неявки у судове засідання належним чином повідомленого відповідача провести заочний розгляд справи без участі представника позивача та ухвалити заочне рішення.
Відповідач, який судом належним чином, вчасно, повідомлявся про час, дату та місце розгляду справ, у визначений ухвалою судді про відкриття провадження у справі від 29.04.2026, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін строк, відзиву на позов в порядку передбаченому ст. 178 ЦПК України, не подав натомість у заяві від 14.05.2026 вказав, що позов визнає частково та просить стягнути лише тіло кредиту у зв`язку з тяжким матеріальним становищем.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо) - не застосовувалися.
Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Частиною 3 ст.131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, керуючись положеннями ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд даної справи.
Фактичні обставини справи, докази що їх підтверджують та зміст правовідносин, що встановлені судом
22.07.2020 між ТОВ « Алекскредит» як первинним кредитором та відповідачем як позичальником укладений Договір про надання кредиту № 3777136. Такий договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) ) PS3777136.
Відповідно до умов п. 1.2 .Договору про надання кредиту № 3777136 від 22.07.2020 (надалі – «Кредитний договір») Договором Кредитодавець надає Позичальнику кредит на інші споживчі цілі (вирішення власних фінансових питань) без додаткового забезпечення у тимчасове, строкове, платне користування (надалі за текстом – Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредит і сплатити Проценти за користування кредитом (п. 2.34. Правил) та інші платежі у відповідності до умов Договору. Кредит надається в національній грошовій одиниці України – гривні. 
Відповідно до п. 1.3. Кредитного договору, сума кредиту складає 12 000,00 гривень.
Кредит надається Позичальнику в сумі, що зазначена в п. 1.3. цього Договору, в безготівковій формі шляхом перерахування на Картковий рахунок Позичальника. 
За цим Договором Позичальник сплачує Кредитодавцю суму кредиту та Проценти за користування кредитом, Неустойку (пеню, штраф) (п. 2.26. Правил), яка може нараховуватися у випадку порушення Позичальником умов цього Договору, а також комісії банків-емітентів платіжних карт, які використовує Позичальник ( п. 1.4., 1.5. Кредитного договору).
Положеннями п. 1.7.3. Кредитного договору визначено що при використанні Позичальником Загальних умов кредитування процентні ставки складають: в Базовий період з 22.07.2020 року до 11.08.2020 року (включно) - 1,70 % за один день користування Кредитом (Базова процентна ставка - п. 2.3. Правил); в Спеціальний період (п. 2.40. Правил) з 12.08.2020 року до 07.02.2021 року (включно) — 3 % за один день користування Кредитом (Спеціальна процентна ставка - п. 2.34. Правил). Орієнтовна загальна вартість кредиту при використанні Загальних умов кредитування складає 16 085,40 грн.
Кредитодавець відповідно до умов цього Договору та Правил має право: вимагати від Позичальника повернення Основної суми кредиту, Процентів за користування кредитом та виконання усіх інших обов`язків, передбачених цим Договором. Вимагати від Позичальника сплати Основної суми кредиту і Процентів за користування кредитом до закінчення Кінцевої дати виконання Договору (п. 2.22. Правил) у випадку неналежного виконання Договору і настання Умови дострокового виконання Зобов`язань за Договором (п. 2.42. Правил); нараховувати Проценти за користування кредитом відповідно до п. 1.7. цього Договору ( п. 2.1.1., 2.1.2. Кредитного договору).
Позичальник зобов`язаний: належним чином виконувати свої обов`язки за цим Договором та Правилами; виконувати Зобов`язання належним чином: згідно з умовами Договору та відповідно до Графіку платежів сплачувати Основну суму кредиту та Проценти за користування кредитом. ( п. 2.4.1., 2.4.2. Кредитного договору).
Відповідно до п. 3.1. Кредитного договору, сторони погодили, що Строк дії Договору (п. 2.41. Правил) встановлюється з Дати укладення Договору (п. 2.9. Правил) 22.07.2020 року до Кінцевої дати виконання Договору 07.02.2021 року (включно). Закінчення Строку дії Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, у тому числі сплати Заборгованості, яке мало місце під час дії Договору. Якщо Позичальник виконає Зобов`язання/сплатить Заборгованість за Договором до Кінцевої дати виконання Договору, Договір припиняє дію у Дату повернення/погашення кредиту (п. 2.8. Правил).
Додатком №1 до Договору про надання кредиту № 3777136 від 22.07.2020 року є Графік платежів.
З паспортом споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит відповідач ознайомлений 22.07.2020, про що свідчить проставлення ним електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (номер пароля): PS3777136.
Відповідно до детального (щоденного) розрахунку заборгованості за Договором про надання кредиту №3777136 від 22.07.2020 станом на 29.10.2025, відсотки за кредитом нараховані з 23.07.2020 за ставкою 1,02 % в день по 11.08.2020; з 12.08.2020 за ставкою 1,7 % в день по 10.09.2020; з 11.09.2020 за ставкою 3% по 09.03.2021 у загальному розмірі 73 368,00 грн, при цьому відповідачем сплачено 12.08.2020 2448,00 грн.
Як слідує з довідки ТОВ ФК «Елаєнс» від 02.11.2024 про те, що на підставі договору №41346335_18/10/17 про надання послуг з переказу грошових коштів (Переказ на картку) та про інформаційно-технологічну взаємодію та приймання платежів, укладеного ТОВ «Фінансова компанія «Елаєнс» та ТОВ «ТОВ АЛЕКСКРЕДИТ», платежі успішно проведені в системі, та вказано деталі операцій: номер в системі FONDY: 246951439; номер операції: 48789176208170074684879730702982; дата проведення платежу: 22.07.2020; призначення платежу: transfer_funds; сума платежу: 12000.00; валюта платежу: UAH; статус платежу: approved; платіжний метод: карта MASTERCARD; номер карти: 5168 74XX XXXX 0746; банк картки отримувача: JSC CB PRIVATBANK.
29.10.2025 між ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» та ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» укладений договір факторингу № 29/10-2025 п.1.1. якого передбачено, що за цим договором Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується прийняти такі Права вимоги та сплатити Клієнту Ціну придбання за відповідний Реєстр за плату, у передбачений цим Договором спосіб.
Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги відбувається шляхом підписання Сторонами Договору, відповідного Реєстру прав вимог та повідомлення Боржників про факт відступлення права вимоги в порядку, передбаченому цим Договором, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників та набуває всіх прав щодо Боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу, відповідно до вимог чинного законодавства. Підписаний в паперовому вигляді Сторонами та скріплений їх печатками (за умови використання) Договір, Реєстр прав вимог, а також повідомлення боржників про факт відступлення права вимоги підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав вимоги. (п. 2.1.3. Договору факторингу № № 29/10-2025 від 29.10.2025).
29.10.2025 між вказаними контрагентами складено Акт прийому-передачі документів за Договором Факторингу № ДФ-29/10-2025 від 29.10.2025 року.
Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № АК -29/10-2025 від 29.10.2025 до ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги до відповідача на суму 82 920 грн.
За платіжною інструкцією № 339 від 30.10.2025 ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» сплатило ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» 2 000 000,00 грн з призначенням платежу: «Оплата за переуступлення прав вимоги за грошовими зобов`язаннями згідно Договору факторингу № 29/10-2025 від 29.10.25р. та Реєстру прав вимоги №1 від 29.10.25р без ПДВ».
31.10.2025 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС» та ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» укладений договір факторингу № ДФ-3110205 п.1.1. якого передбачено, що за цим договором Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується прийняти такі Права вимоги та сплатити Клієнту Ціну придбання за відповідний Реєстр за плату, у передбачений цим Договором спосіб.
Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги відбувається шляхом підписання Сторонами Договору, відповідного Реєстру прав вимог та повідомлення Боржників про факт відступлення права вимоги в порядку, передбаченому цим Договором, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників та набуває всіх прав щодо Боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу, відповідно до вимог чинного законодавства. Підписаний в паперовому вигляді Сторонами та скріплений їх печатками (за умови використання) Договір, Реєстр прав вимог, а також повідомлення боржників про факт відступлення права вимоги підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав вимоги. (п. 2.1.3. Договору факторингу № ДФ-3110205 від 31.10.2025).
31.10.2025 між вказаними контрагентами складено Акт прийому-передачі документів за Договором Факторингу № ДФ-31102025 від 31.10.2025 року.
Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № ДФ -31102025 від 31.10.2025 до позивача перейшло право вимоги до відповідача на суму 82 920 грн.
За платіжною інструкцією № 1118 від 05.11.2025 ТОВ ФК «СОЛВЕНТІС» сплатило на користь ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» 2 071 261,13 грн з призначенням платежу: «Оплата ціни придбання (фінансування) зг. Договору факторингу № ДФ-31102025 від 31.10.2025р., реєстру прав вимог № 001, без ПДВ.».
Статут позивача затверджено рішенням одноособового учасника № 1778 від 01 липня 2025 року.
Відповідно о виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо позивача від 02.07.2025 видом діяльності є 64.99 Надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення), н. в. і. у. (основний).
Судом встановлено, що змістом спірних правовідносин є вимога позивача про повернення суми споживчого кредиту, нарахованих відсотків та відшкодування понесених судових витрат.
Норми права, що застосовані судом при вирішенні справи
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно із положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
При розгляді заявлених вимог, суд виходить з наступних положень національного законодавства, що врегульовують форму укладеного між сторонами спору договору.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).
За приписами ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Загальні умови виконання зобов`язання визначені ст. 526 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частиною 1 ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України).
Разом з тим, форма правочину визначена ст. 205 ЦК України, частиною 1 якої передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронна комерція це відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-комунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру.
Електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Правила вчинення підпису у сфері електронної комерції визначено ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», згідно з якою, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Нормативне правове врегулювання кредитних правовідносин визначено Главою 71 ЦК України «ПОЗИКА. КРЕДИТ. БАНКІВСЬКИЙ ВКЛАД».
За приписами ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Частиною 2 ст. 1056-1 ЦК України визначено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною (ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України).
Згідно з ч. 7 ст. 1056-1 ЦК України, особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом.
Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначенні Законом України «Про споживче кредитування».
Так п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» визначено поняття договору про споживчий кредит, згідно кого це вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.
Разом з тим, споживчий кредит (кредит) це грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування»).
Підстави заміни кредитора у зобов`язанні визначені ст. 512 ЦК України.
Так, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України).
Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Поняття договору факторингу міститься у ст.1077 ЦК України, згідно ч.1 якої за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Мотиви та висновки суду, щодо заявлених вимог
Щодо вимог про стягнення тіла кредиту
Судом встановлено, що 22.07.2020 між первісним кредитором ТОВ «Алекскредит» як кредитодавцем та відповідачем як позичальником укладений Договір про надання кредиту № 37771, який відповідач підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) PS3777136.
Таким чином, з огляду на дотримання сторонами спору вимог ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію» при вчиненні електронних правочинів суд дійшов висновку, що між первісним кредитором та відповідачем укладений Договір про надання кредиту № 37771 від 22.07.2020 у формі електронного договору.
На виконання умов Договору про надання кредиту № 37771 від 22.07.2020, первісний кредитор перерахував кошти у розмірі 12 000,00 грн на карту № НОМЕР_1 XX XXXX 0746.
Дана обставина підтверджується: довідкою ТОВ ФК «Елаєнс» від 02.11.2024.
Відтак первісний кредитор власні зобов`язання щодо надання кредиту виконав належним чином.
Відповідач у визначений строк, до 07.02.2021, кредит не повернув.
Суд констатує, що матеріали не містять доказів належного виконання відповідачем своїх зобов`язань з повернення позивачеві чи первісному кредитору суми кредиту у повному обсязі протягом строку кредитування, тобто до 07.02.2021.
Відповідно до умов Договору факторингу № 29/10-2025 від 29.10.2025 та № ДФ-3110205 від 31.10.2025 до позивача перейшло право вимоги до відповідача, що узгоджується і з положеннями ст. ст. 1077 та 1078 ЦК України.
Тому, суд дійшов висновку про підставність вимог позивача про повернення суми кредиту у розмірі 12 000,00 грн.
Щодо вимог про стягнення нарахованих відсотків
Відповідно до детального (щоденного) розрахунку заборгованості за Договором про надання кредиту №3777136 від 22.07.2020 станом на 29.10.2025, відсотки за кредитом нараховані з 23.07.2020 за ставкою 1,02 % в день по 11.08.2020; з 12.08.2020 за ставкою 1,7 % в день по 10.09.2020; з 11.09.2020 за ставкою 3% по 09.03.2021 у загальному розмірі 73 368,00 грн, при цьому відповідачем сплачено 12.08.2020 2448,00 грн.
Відповідач контррозрахунку суду не подав.
Суд, дослідивши розрахунок заборгованості наданий позивачем, провівши його перевірку шляхом власник розрахунків (12000*1.7%*21+12000*3%*180=4284+64800) та дійшов висновку про підставність нарахування відсотків у розмірі 69 084,00 грн.
Як слідує з наданого позивачем детального розрахунок заборгованості мали місце оплати відповідачем грошових коштів на користь первісного кредитора, разом з тим інших доказів які б підтверджували такі платежі матеріали справи не містять.
Доводи відповідача про його тяжке матеріальне становище суд розцінює як безпідставні, оскільки відповідачем під час розгляду справи не надано жодних доказів які могли б підтверджувати вказані аргументи, а відтак суд позбавлений можливості такі оцінити.
Отже, в силу умов Договору про надання кредиту № 37771 від 22.07.2020, положень ст.ст. 1054, 1056-1 ЦК України відповідач зобов`язаний сплатити нараховані відсотки за кредитом у розмірі 69 084,00 грн.
При розгляді заяви відповідача від 14.05.2026 про визнання частини позовних вимог суд виходить з наступного.
Частиною 1 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч. 4 ст. 206 ЦК України).
Верховний Суд у постанові від 09.09.2020 по справі № 572/2515/15-ц сформував правовий висновок, згідно якого, суди не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи.
Тобто, повинно мати місце не лише визнання позову, а й законні підстави для задоволення позову.
В ході розгляді спору судом що наявні фактичні та юридичні підстави до часткового задоволення позову.
Судові витрати
Щодо судового збору.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на сплату позивачем судового збору у розмірі 2662,40 грн згідно платіжної інструкції № 3777136 від 10.04.2026, то його належить стягнути з відповідача у розмірі 2 603,56 грн, пропорційно до розміру задоволених судом вимог у розмірі 81 084,00 грн, що становить 97,79 % від заявлених позовних вимог.
Щодо витрат на правничу допомогу
Судом встановлено, що між позивачем та Фізичною особою-підприємцем (далі-ФОП) ОСОБА_2 02.01.2026 укладений Договір № 43657029/03 про надання правової допомоги, п. 1.1. якого передбачено, що клієнт доручає, в свою чергу, виконавець приймає на себе зобов`язання надавати юридичні послуги (правову допомогу) в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором. Деталі предмету договору встановлюються додатковими угодами.
Відповідно до п. 1. Додаткової угоди №3777136 до Договору про надання правової допомоги № 43657029/03 від 02 січня 2026 року, сторони погодили розширити розділ «1. Предмет договору» та доповнити новим пунктом такого змісту: «1.2. виконавець зобов`язується здійснити представництво та захист інтересів Клієнта у справі щодо стягнення кредитної заборгованості із гр. ОСОБА_1 . Виконавець зобов`язується надати інші види правової допомоги, пов`язаної з розглядом даної справи в будь-якому суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій з повноваженнями представляти інтереси клієнта в будь-якому суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій згідно підсудності та судоустрою, встановлених процесуальними законами та Законом України «Про судоустрій і статус суддів» під час здійснення судочинства, готувати проекти процесуальних документів та може вчиняти від імені клієнта усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти позивач, відповідач, третя особа, стягувач, суб`єкту оскарження в процесі, для чого виконавцю надається право підписувати та подавати від імені клієнта позовні заяви, змінити підставу або предмет позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог, брати участь у судових засіданнях, отримувати копії судових рішень, розписуватись та вчиняти інші процесуальні дії. Повноваження виконавця в суді не обмежені цим договором».
27.03.2026 між позивачем та Фізичною особою-підприємцем (далі-ФОП) ОСОБА_2 складено Акт надання послуг на підтвердження факту надання правової допомоги за яким сторони підтверджують, що виконавцем надано, а клієнтом прийнято правову допомогу загальною вартістю 6000 грн.
Детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних ФОП ОСОБА_2 , необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» щодо стягнення кредитної заборгованості на підставі Договору про надання правової допомоги № 43657029/03 від 02.01.2026 року та додаткової угоди до нього на суму 6000,00 грн підписаний 27.03.2026 адвокатом Маньковською А.
Як слідує з Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Міньковська Анастасія Володимирівна має право на заняття адвокатською діяльністю, згідно рішення Ради адвокатів Київської області від 01.11.2023 р. № 139.
Відповідно до ч. 1. ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст.133 УПК України).
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Положеннями ч. 1 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:  1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;  2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат ( ч. 2 ст. 137 ЦПК України).
Згідно ч. 3 вказаної статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 4 ст. 137ЦПК України, розмір витратна оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт(наданих послуг); 2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт(надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
З системного аналізу положень ст. 137 ЦПК України слідує, що вказані правові норми врегульовують відшкодування витрат на правничу допомогу, що пов`язанні з правничою допомогою яка надана учаснику справи саме адвокатом.
Положеннями ч. 3 с. 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», визначено, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності) 
Так, при оцінці Договору № 43657029/03 про надання правової допомоги від 02.01.2026, Додаткової угоди №3777136 до нього, Акту надання послуг на підтвердження факту надання правової допомоги від 27.03.2026 судом встановлено що такі підписані між ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» та ФОП ОСОБА_2 , а не адвокатом Міньковською А.В., що в свою чергу виключає віднесення таких документів до таких, що можуть свідчити про витрати на правничу допомогу саме адвоката.
Разом з тим, Договір № 43657029/03 про надання правової допомоги від 02.01.2026 не містить відомостей про порядок обчислення гонорару адвоката за представництво в суді, що є формою його винагороди, а оперує поняттям «вартість наданих юридичних послуг».
Суд звертає увагу, що хоча і Детальний опис робіт (наданих послуг) підписаний 27.03.2026 адвокатом Маньковською А., яка відповідно до Свідоцтва про право на заняття адвокатською має право на заняття адвокатською діяльністю, та все ж як слідує з такого опису складений він на підставі Договору про надання правової допомоги № 43657029/03 від 02.01.2026, який підписаний не адвокатом Міньковською А.В. а ФОП ОСОБА_2 .
За приписами ч. 1, 4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, 5 ,6 ст. 81 ЦПК України).
Таким чином, суд приходить до висновку що позивачем не доведено понесення витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 6000,00 грн, так як з Договору № 43657029/03 про надання правової допомоги від 02.01.2026, Додаткової угоди №3777136 до нього, Акту надання послуг на підтвердження факту надання правової допомоги від 27.03.2026 встановлено, що такі підписані не з адвокатом, а з фізичною особою-підприємцем, тому такі до задоволення не підлягають.
На підставі ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОЛВЕНТІС» до ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОЛВЕНТІС» заборгованість про надання кредиту № 37771 від 22.07.2020 в розмірі 81 084 (вісімдесят одна тисяча вісімдесят чотири) гривні 00 копійок, з яких прострочена заборгованість за кредитом 12 000 (дванадцять тисяч) гривень 00 копійок, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 69 084 (шістдесят дев`ять тисяч вісімдесят чотири) гривні 00 копійки.
В задоволені решти позовних вимог відмовити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОЛВЕНТІС» судовий збір сплачений при поданні позову в сумі 2 603 (дві тисячі шістсот три) гривні 56 копійок.
Відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу.
Роз`яснити відповідачеві, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОЛВЕНТІС», ЄРДПОУ 43657029, адреса: Симона Петлюри, 21/1, м. Бровари, Київська область, зареєстрований електронний кабінет в ЄСІТС.
Представник позивача: Лановий Євген Миколайович, РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: Симона Петлюри, 21/1, м. Бровари, Київська область, зареєстрований електронний кабінет в ЄСІТС.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса АДРЕСА_1 , зареєстрований електронний кабінет в ЄСІТ
Повний текст рішення складено 22 червня 2026 року.

Суддя Володимир КОНДРАТЮК