Справа № 373/3217/25 
Номер провадження 1-кп/373/111/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 року         м. Переяслав

Переяславський міськрайонний суд Київської області під головуванням судді ОСОБА_1 розглянув кримінальне провадження (№ ЄРДР 120251111000001634) за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України,  ОСОБА_2 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Переяслав Київської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має трьох неповнолітніх дітей, працює слюсарем у ТОВ «Завод металовиробів «Вертикаль», зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Учасники провадження: 
секретарка судових засідань    ОСОБА_3 , 
прокурор        ОСОБА_4 ,
обвинувачений       ОСОБА_2 ,
його захисник      ОСОБА_5 ,
потерпілий       ОСОБА_6 ,
його законна представниця    ОСОБА_7 ,
представник потерпілого     ОСОБА_8 

встановив:

24.08.2025 близько 10:50 ОСОБА_2 , керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ» модель «21093» номерний знак НОМЕР_1 , здійснюючи рух проїжджою частиною вулиці Ярмаркова у місті Переяслав Бориспільського району Київської області, перебуваючи на нерегульованому перехресті з вулицею Солонці, порушив п. 10.1 та 16.13 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, – не переконався, що це буде безпечно перед здійсненням повороту ліворуч не надав переваги в русі мотоциклу марки «Lifan» модель «SR220-4V» без реєстраційного номеру, під керуванням неповнолітнього водія ОСОБА_6 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_2 , що рухався в зустрічному напрямку та допустив з ним зіткнення. 
Внаслідок цього зіткнення ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості у виді травматичної ампутації 2-го пальця правої кисті на рівні проксимальної фаланги, відкритого вивиху 3-5-го пальців правої кисті на рівні середніх фаланг, перелому 2-5-ї п`ясних кісток правої кисті, множинних ран правої кисті.
У судовому засіданні під час допиту обвинувачений повідомив, що 24.08.2025 рухався вулицею Ярмаркова у м. Переяслав в автомобілі «ВАЗ» разом з донькою. Хотів проїхати на вул. Солонці, для чого увімкнув лівий покажчик повороту та зупинився. Десь за 100 м до нього їхав мотоцикл, що на думку обвинуваченого дозволяло безпечно здійснити поворот. Мотоцикл під керуванням потерпілого рухався зі швидкістю близько 90 – 100 км/год. На мотоциклісті, здалося, був шолом. Інших транспортних засобів не було, у тому числі мотоциклів. Оцінив ситуацію та почав рух у звичайному режимі, оскільки видимість у тому напрямку була добра. Коли почав рух та вже здійснив маневр повороту, відчув удар в задню праву частину автомобіля. Від початку руху до зіткнення минуло 4 – 6 с. Звуку гальмування мотоцикла не чув, але, здалося, що мотоцикл в останній момент повернув від середини проїжджої частини у бік узбіччя. Зупинився та нікуди не від`їжджав. Вийшов з машини та підійшов до потерпілого, якому вже надавав допомогу, як потім з`ясувалося, свідок ОСОБА_9 . Поруч свідка ОСОБА_10 не бачив. Поліцію та швидку допомогу вже хтось викликав, про що присутні казали. З обвинуваченим проводився слідчий експеримент.
Потерпілий надав показання, відповідно до яких близько 10:30 24.08.2025 він їхав з с. Дем`янці у м. Переяслав на мотоциклі марки «Lifan», належному йому. Швидкість була близько 60-65 км/год, що він спостерігав за спідометром. Їхав сам. У попутному напрямку попереду десь в 15 – 20 м з такою ж швидкістю їхав інший мотоцикл. Попереду назустріч їхав автомобіль «ВАЗ», який потерпілий побачив десь за 8 м від себе. Цей автомобіль робив маневр через його смугу руху. Увімкненого покажчика повороту на автомобілі не бачив. Як побачив автомобіль, почав гальмувати і намагався повернути, але це не синхронізувалося. Уникнути зіткнення у тій ситуації не було можливості. Зіткнення відбулося у задню частину автомобіля.
Слідчі дії за участі потерпілого проводили без мотоцикла. Тоді він вказав відстані, швидкість, розташування. Зіткнення відбулося десь за один метр від роздільної смуги. Авто їхало зі швидкістю близько 30 – 35 км/год. Перед поворотом автомобіль «ВАЗ» зупинку не робив. Після ДТП водій автомобіля підійшов, спитав ім`я, пішов у машину, сів за кермо і від`їхав. В машині була якась жінка. Обвинувачений сказав, що йому прикро за те, що сталося. Більше обвинувачений нічого не робив. Прав на керування мотоциклом не має, але правила дорожнього руху знає. Знає, що у населеному пункті можна їхати з максимальною швидкістю 50 км/год.
Свідок ОСОБА_10 повідомив, що це відбувалося у неділю десь за тиждень до початку навчання у школі. Він їхав з роботи додому вулицею Ярмаркова. Автомобіль «ВАЗ» їхав зі швидкістю десь 40 км/год, як на нього, занадто повільно. Свідок його не обганяв. На перехресті з вул. Солонці в автомобілі «ВАЗ» увімкнули лівий покажчик повороту і без зупинки, пропустивши першого мотоцикліста, автомобіль «ВАЗ» рушив ліворуч. Мотоцикли їхали парою на відстані близько 10 м один від одного. На думку свідка, водій автомобіля «ВАЗ» не помітив другий мотоцикл. Другий мотоцикл їхав зі швидкістю близько 100 км/год. Автомобіль у тій ситуації фізично не міг зупинитися. Зіткнення відбулося десь за 70 см від роздільної лінії в задню частину автомобіля у смузі руху мотоцикла. Мотоцикл відлетів у бік автомобіля свідка, але повернувся у свою смугу і впав. Шолом мотоцикліста відлетів під машину свідка. Свідок надав медичну допомогу мотоциклісту, викликав швидку допомогу і поліцію. Водій автомобіля «ВАЗ» до приїзду поліції змістив свій автомобіль десь на 20 м вперед. Це перехрестя з обмеженою видимістю, там часто трапляються ДТП.
Свідок ОСОБА_9 повідомив, що 24.08.2025 о 10:50 був біля магазину «Продукти» десь в 20 метрах від повороту дороги. Бачив, як автомобіль «ВАЗ 2109» сірого кольору звертав ліворуч з вул. Ярмаркова на вул. Солонці. Автомобіль «ВАЗ» їхав з боку 3 школи, а мотоцикл на зустріч йому. Автомобіль «ВАЗ» не зупинився перед поворотом, він їхав десь 40 – 45 км/год. Чи були в нього увімкнуті покажчики повороту, не пам`ятає. Мотоцикл їхав десь 60 – 65 км/год. Інших транспортних засобів не було. Коли автомобіль почав повертати, мотоцикл від нього був десь у 15 – 20 м. Відбулося зіткнення мотоцикла в задню часину автомобіля на смузі руху мотоцикла. Звуку гальмування мотоцикла не було чутно. Після ДТП надавали медичну допомогу мотоциклісту. Водій «ВАЗ» підходив до мотоцикліста, але допомоги не надавав. Зі свідком проводилися слідчі дії.
У протоколі огляду місця події від 24.08.2025 зафіксовано місце ДТП, транспортні засоби, пошкодження. Зі схеми та фототаблиці, доданих до протоколу вбачається, що мотоцикл перебував на смузі руху, якою він рухався, розвернутий приблизно на 170 градусів. Осип скла та пластику, завширшки близько 3 метрів, на цій же смузі руху ближче до заїзду на вул. Солонці на відстані 3,3 м від осьової лінії розмітки. Автомобіль «ВАЗ» розміщений вже на початку в`їзду на вул. Солонці. Зафіксовано пошкодження автомобіля «ВАЗ» від удару у праву задню його частину з пошкодженням скла, металевих та пластикових деталей.
У висновку експерта від 09.10.2025 № СЕ-19/111-25/52916-ІТ вказано про справність систем робочого гальма, рульового керування, елементів підвіски автомобіля «ВАЗ» та невиявлення несправностей, що могли б викликати погіршення або відмовлення в їх роботі, зміну курсової стійкості автомобіля перед ДТП.
У висновку експерта від 09.10.2025 № СЕ-19/111-25/52914-ІТ вказано про працездатний стан систем гальма заднього та переднього колеса, рульового керування, елементів підвіски мотоциклу марки «Lifan» модель «SR220-4V» та невиявлення несправностей, що могли б викликати погіршення або відмовлення в їх роботі, зміну курсової стійкості мотоцикла перед ДТП.
У висновку експерта від 09.10.2025 № СЕ-19/111-25/55388-ІТ вказано, що первинний контакт (зіткнення) між автомобілем ВАЗ 21093 (номерний знак НОМЕР_1 ) та мотоциклом Lifan SR220-4V (без реєстраційного номеру) відбувся в межах перехрестя вул. Ярмаркова та прилягаючої другорядної проїзної частини, в районі ділянки осипу скла та пластику від ТЗ (позн. схеми 3). Встановити експертним шляхом більш точно, де відносно елементів дороги відбувся первинний контакт (зіткнення) між даними транспортними засобами не надається можливим, через відсутність необхідного для цього комплексу слідової інформації.
У висновку експерта № 71д від 19.09.2025 зазначено, що при вивченні медичних документів ОСОБА_6 , виявлено ушкодження: рана правого колінного суглобу розміром 8x7см, травматична ампутація 2-го пальця правої кисті на рівні проксимальної фаланги, відкритий вивих 3-5-го пальців правої кисті нарівні середніх фаланг, перелом 2-5-ї п`ясних кісток правої кисті, множинні рани правої кисті. Описані вище тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів, або при падінні на такі, можливо в час та за обставин, вказаних в постанові та запитанні №3 постанови. Ушкодження в області правої кисті оцінюються в сукупності і згідно з «Правилами визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я більш як 21 день. Рана правого колінного суглобу розміром 8x7см згідно з «Правилами визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад шести днів, але не більше 21 день.
У висновку експерта від 29.09.2025 № 2873/2875-2881 за результатом проведення судової автотехнічної експертизи зроблено наступні висновки:
1. В даній дорожній обстановці та при заданих вихідних даних нормативні (належні) дії водія мотоциклу марки «Lifan» модель «SR220-4V» без реєстраційного номеру ОСОБА_6 регламентувалися вимогами п. п. 12.3, 12.4 та 12.9 б) Правил дорожнього руху. Відповідно до вимог вказаних вище пунктів ОСОБА_6 повинен був рухатися з допустимою для населеного пункту швидкістю не більш ніж 50 км/год, а у момент виникнення небезпеки для руху (у момент зміни напрямку руху водієм автомобіля ВАЗ-21093) прийняти заходи до зниження швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу.
2.1.Згідно з версією водія автомобіля ВАЗ 21093 – ОСОБА_2 :
В даних дорожніх умовах та при заданих вихідних даних, у межах версії що розглядається, встановити наявність (відсутність) у водія мотоцикла Lifan ОСОБА_6 технічної можливості запобігти зіткнення з автомобілем ВАЗ 21093 під керуванням ОСОБА_2 не вдалося за можливе (мотиви вказані у дослідницькій частині).
2.2.Згідно з версією водія ОСОБА_11 :
В даних дорожніх умовах та при заданих вихідних даних, у межах версії, що розглядається у всіх варіантах, водій мотоцикла Lifan ОСОБА_6 мав технічну можливість уникнути зіткнення шляхом застосування гальмування із зупинкою мотоцикла до місця зіткнення рухаючись з обраною швидкістю, тобто шляхом виконання вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху.
2.3.Згідно з версією свідка ОСОБА_10 :
В даних дорожніх умовах та при заданих вихідних даних, у межах версії, що розглядається у всіх варіантах, водій мотоцикла Lifan ОСОБА_6 мав технічну можливість уникнути зіткнення шляхом застосування гальмування із зупинкою мотоцикла до місця зіткнення рухаючись з обраною швидкістю, тобто шляхом виконання вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху.
2.4.Згідно з версією свідка ОСОБА_9 :
В даних дорожніх умовах та при заданих вихідних даних, у межах версії, що розглядається, встановити наявність (відсутність) у водія мотоцикла Lifan ОСОБА_6 технічної можливості запобігти зіткнення з автомобілем ВАЗ 21093 під керуванням ОСОБА_2 не вдалося за можливе (мотиви вказані дослідницькій частині).
3. В даних дорожніх умовах, та при заданих вихідних даних у всіх версія, що розглядалися, дії водія мотоцикла Lifan ОСОБА_6 не відповідали вимогам п. п. 12.3, 12.4 та 12.9 б) Правил дорожнього руху.
4.1.Згідно з версією водія автомобіля ВАЗ 21093 – ОСОБА_2 :
В даних дорожніх умовах та при заданих вихідних даних, у межах вереї, що розглядається, встановлення невідповідності в діях водія мотоцикла Lifan ОСОБА_6 технічним вимогам Правил дорожнього руху і встановлення між ними причинного зв`язку із створенням аварійної ситуації і настанням дорожньо-транспортної пригоди не вдалося за можливе (мотиви вказані у дослідницькій частині).
4.2.Згідно з версією водія ОСОБА_11 :
В даних дорожніх умовах, у версії що розглядається, дії водія мотоцикла Lifan ОСОБА_12 , які не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху, з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку зі створенням аварійної ситуації и настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.
4.3.Згідно з версією свідка ОСОБА_10 :
В даних дорожніх умовах, у версії що розглядається, дії водія мотоцикла Lifan ОСОБА_6 , які не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху, з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку зі створенням аварійної ситуації з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.
4.4.Згідно з версією свідка ОСОБА_9 :
В даних дорожніх умовах та при заданих вихідних даних, у межах версії, що розглядається, встановлення невідповідності в діях водія мотоцикла Lifan ОСОБА_6 технічним вимогам Правил дорожнього руху і встановлення між ними причинного зв`язку із створенням аварійної ситуації і настанням дорожньо-транспортної пригоди не вдалося за можливе (мотиви вказані у дослідницькій частині).
5. В даних дорожніх умовах та при заданих вихідних даних нормативні (належні) дії водія автомобіля ВАЗ 21093 ОСОБА_2 регламентувалися вимогами п. п. 10.1 та 16.13 Правил дорожнього руху. Відповідно до вимог вказаних пунктів, ОСОБА_2 перед зміною напрямку руху (перед виконанням маневру повороту ліворуч) повинен був переконатися, що це буде безпечним, не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху і дати дорогу мотоциклу Lifan, який рухався по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку.
6. В даних дорожніх умовах та при заданих вихідних даних водій автомобіля ВАЗ 21093 ОСОБА_2 мав технічну можливість запобігти пригоди шляхом належного виконання з його боку вимог п. п. 10.1 та 16.13 Правил дорожнього руху.
7. В даних дорожніх умовах та при заданих вихідних даних дії водія автомобіля ВАЗ 21093 ОСОБА_2 не відповідали технічним вимогам п. п. 10.1 та 16.13 Правил дорожнього руху.
8. В даних дорожніх умовах та при заданих вихідних даних дії водія автомобіля ВАЗ 21093 ОСОБА_2 , які не відповідали технічним вимогам п. п. 10.1 та 16.13 Правил дорожнього руху з технічної точки зору, знаходилися в причинному зв`язку зі створенням аварійної ситуації і настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.
Судом досліджено протоколи слідчих експериментів за участі ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , дані з яких використовувалися при проведенні судової автотехнічної експертизи, результати якої зафіксовано у висновку від 29.09.2025 № 2873/2875-2881.
Учасниками не ставилися під сумнів належність, допустимість досліджених судом доказів. Учасниками поставлено під сумнів окремі показання обвинуваченого, потерпілого та свідків щодо обставин наявності/відсутності інших транспортних засобів на місце ДТП, швидкість руху автомобіля ВАЗ та мотоцикла, чи зупинився автомобіль ВАЗ перед маневром повороту, місце зіткнення транспортних засобів.
Оцінюючи досліджені судом показання у сукупності з документами, а також висновки експертів, суд дійшов висновку, що наявність чи відсутність інших транспортних засобів в момент ДТП, а також, чи зупинився автомобіль ВАЗ перед маневром повороту, не впливають на питання, що вирішуються судом при ухваленні вироку, оскільки не спростовують обставини порушення водієм автомобіля «ВАЗ» приписів п. 10.1 та 16.13 Правил дорожнього руху України, які йому інкриміновано.
В результаті оцінки досліджених доказів у сукупності суд дійшов висновку, що швидкість руху автомобіля «ВАЗ» у момент зіткнення була у межах дозволеної максимальної швидкості руху у тому місці, а швидкість мотоцикла «Lifan» значно перевищувала цей ліміт швидкості.
Щодо визначення місця зіткнення, суд дійшов висновку, що зіткнення транспортних засобів відбулося у місці осипу скла та пластику, завширшки близько 3 метрів, на смузі руху мотоцикла ближче до заїзду на вул. Солонці на відстані 3,3 м від осьової лінії розмітки.
Зважаючи на вищенаведене, досліджені судом докази дають підстави для висновку про доведеність того, що ОСОБА_2 за вищевказаних обставин порушив правила дорожнього руху, керуючи автомобілем марки «ВАЗ» модель «21093», перебуваючи на нерегульованому перехресті, не переконався, що це буде безпечно перед здійсненням повороту ліворуч не надав переваги в русі мотоциклу марки «Lifan» модель «SR220-4V» без реєстраційного номеру, здійснив цей маневр, в результаті чого відбулося зіткнення цих транспортних засобів і потерпілому ОСОБА_6 було спричинено тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.
Зазначені дії містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і обвинувачений винуватий у його вчиненні.
У досудовій доповіді зазначено про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, при цьому, ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення оцінений як середній, а ризик небезпеки для суспільства – низький.
Відповідно до ст. 26 КПК України суд вирішує лише ті питання, що віднесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.
Оскільки п. 5 ч. 1 ст. 368 КПК України до обов`язку суду віднесено вирішення питання чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, суд розглядає питання дотримання потерпілим ПДР при ДТП, а також надання обвинуваченим потерпілому допомоги одразу після ДТП та у подальшому, про що вказували учасники, для оцінки наявності/відсутності цих обставин.
Так, стороною потерпілого зазначено, що суд має врахувати при призначенні покарання те, що обвинувачений одразу після ДТП не надав потерпілому допомогу, а також, що обвинувачений не надав у подальшому матеріальну допомогу при лікуванні потерпілого, не знайшов з ним спільної мови та не примирився.
Оскільки ці обставини не інкримінуються обвинуваченому, не визначені законом, як такі, що можуть бути враховані судом як такі, що обтяжують покарання, суд не має підстав враховувати їх при призначенні покарання.
Крім того, обвинувачений з початку судового розгляду зазначив, що визнає свою винуватість в інкримінованих діях частково, оскільки вважає, що і потерпілий винуватий у тому, що відбулося. У судових дебатах та останньому слові обвинувачений зазначив, що йому шкода, що сталася ця ДТП і він співчуває потерпілому та вибачається.
При цьому, з досліджених доказів вбачається, що потерпілий керував мотоциклом, не тільки не маючи при собі посвідчення водія, але й не отримавши права керування транспортними засобами у визначеному законодавством порядку.
Зважаючи на положення п. 1.10, 2.1 «а» потерпілий не мав права керувати мотоциклом, оскільки не мав посвідчення водія відповідної категорії. 
Крім того, в порушення п. 2.9 «в», 30.1 ПДР потерпілий керував транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС.
Також судом встановлено, що потерпілий порушив приписи п. 12.4, 12.9 «б» ПДР щодо дозволеної швидкості руху в населеному пункті.
При цьому, зважаючи на встановлені судом обставини, дотримання потерпілим при керуванні мотоциклом швидкісного режиму, а також інших правил дорожнього руху могло створити умови для уникнення ДТП та заподіяння тілесних ушкоджень, що були йому спричинені в її результаті.
Отже, ставлення обвинуваченого до кримінального правопорушення відповідало його обставинам та було спрямовано на його розкриття відповідно до завдань кримінального провадження, визначеного ст. 2 КПК України. При цьому він висловив потерпілому жаль щодо скоєного, а також попросив вибачення.
Зважаючи на це суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання, щире каяття обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення з врахуванням усіх обставин справи, що виразилось у визнанні та усвідомленні ним негативності скоєного ним діяння у взаємозв`язку з поведінкою потерпілого, та активне сприяння розкриттю злочину, яке виразилось у належній участі у слідчих діях та судовому розгляді.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, в обвинувальному акті не зазначено. 
Обираючи міру покарання обвинуваченому, реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд враховує: характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до нетяжких злочинів; обставини, що пом`якшують покарання; досудову доповідь; особу винного, який є багатодітним батьком, виховує дитину з інвалідністю, працює слюсарем у ТОВ «Завод металовиробів «Вертикаль», за місцем роботи характеризується позитивно.
З огляду на вищенаведене суд дійшов висновку про можливість досягнення мети покарання, визначеній у ч. 2 ст. 50 КК України, при призначенні обвинуваченому основного покарання у межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України у виді виправних робіт з відрахуванням в дохід держави у розмірі 10 % із суми заробітку.
Санкцією ч. 1 ст. 286 КК України, крім іншого, передбачено покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а також обов`язкове застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк до трьох років. Водночас, ч. 2 ст. 69 КК України закріплено обмеження щодо непризначення додаткового покарання у разі, якщо за вчинення кримінального правопорушення передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Зважаючи на це, з огляду на встановлені судом обставини кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання, наявні підстави для призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
В обвинувальному акті вказано про розмір витрат на залучення експертів:
1.За проведення судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/111-25/52916-ІТ від 09 жовтня 2025 року складає 3 565 грн 60 коп.;
2.За проведення судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/111-25/52914-ІТ від 09 жовтня 2025 року складає 3 565 грн 60 коп.; 
3.За проведення судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/111-25/55388-ІТ від 09 жовтня 2025 року складає 5 348 грн 40 коп.; 
4.За проведення судової автотехнічної експертизи № 2873/2875-2881 від 29 вересня 2025 року складає 20 355 грн 84 коп.
На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України зазначені витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28.08.2025 у справі № 359/10200/25, підлягає скасуванню.
Питання про документи суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України. Речові докази суду не надавались, але заявлялось клопотання про вирішення їх долі.
Транспортні засоби, що визнані речовими доказами, на підставі п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України, підлягають поверненню власникам.
Запобіжні заходи не застосовувались. Цивільний позов не подавався.
Керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді виправних робіт з відрахуванням в дохід держави у розмірі 10 % із суми заробітку на строк один рік з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати у сумі 32 835 грн 44 коп.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28.08.2025 у справі № 359/10200/25, на автомобіль марки «ВАЗ» модель «21093», номерний знак НОМЕР_1 , та мотоцикл марки «Lifan» модель «SR220-4V», без реєстраційного номеру, скасувати.
Документи залишити у матеріалах справи.
Речові докази: 
автомобіль марки «ВАЗ» модель «21093», номерний знак НОМЕР_1 , повернути ОСОБА_2 ;
мотоцикл марки «Lifan» модель «SR220-4V», без реєстраційного номеру, повернути ОСОБА_6 .
Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного суду через Переяславський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку може бути отримана обвинуваченим та прокурором негайно після проголошення.

Суддя 	ОСОБА_1