Справа № 686/20117/25
Провадження № 2/686/922/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2026 м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі: 
головуючого – судді Стефанишина С.Л.,
при секретарі судового засідання Демяновій О.В.
за участю: представника позивача – ОСОБА_1 , відповідача та представника – ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 , в інтересах якої діє ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Хмельницького нотаріального округу Хмельницької області Оксанюк Аліна Анатоліївна, Служба у справах дітей Ярмолинецької селищної ради, про визнання договору купівлі-продажу частково недійсним та визнання особи покупцем, визнання права власності на майно, – 

ВСТАНОВИВ:

 
1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
15 липня 2025 року позивач ОСОБА_3 , в інтересах якої діє Ясінська Олена Анастасіївна, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Хмельницького нотаріального округу Хмельницької області Оксанюк Аліна Анатоліївна, Служба у справах дітей Ярмолинецької селищної ради, про визнання договору купівлі-продажу частково недійсним та визнання особи покупцем, визнання права власності на майно посилаючись на те, що перебувала у шлюбі з громадянином ОСОБА_7 . Від даного шлюбу у них народилась донька – ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 . 
13.10.2015 року шлюб між ними розірвано рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області по справі № 689/1555/15-ц. 
25.02.2020 року між позивачем та ОСОБА_5 було укладено шлюб Ярмолинецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про що зроблено відповідний запис № 6.
За час шлюбу, у них з відповідачем народилась спільна донька – ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в зв`язку з чим по 2024 рік перебувала у відпустці по догляду за дитиною.
28.03.2022 року ОСОБА_7 – батько ОСОБА_3 , загинув при виконанні військового обов`язку з захисту України від збройної агресії російської федерації. В зв`язку з чим наша спільна донька ОСОБА_3 отримала 06.05.2022 року одноразову грошову допомогу сім`ї загиблого в сумі 7500000 грн. Дана сума була виплачена лише доньці, так як на дату смерті ОСОБА_7 , з ним у шлюбі, не перебувала.
Після надходження даних коштів для доньки, почала радитись з близькими та, на той час, чоловіком – ОСОБА_5 , як краще зберегти кошти, які отримала донька та прийшла до рішення про придбання для їхньої із загиблим ОСОБА_7 доньки – ОСОБА_3 нерухомості, якою остання по досягненню повноліття зможе розпорядитись самостійно та використати на її власний розсуд.
Відповідач ОСОБА_5 допомагав позивачу у пошуках нерухомості (квартир), які мали придбати для моєї доньки.
Одночасно, після надходження коштів, зрозуміла, що їх потрібно зняти з рахунку та конвертувати у валюту, щоб зберегти від інфляції, а в подальшому використати для придбання нерухомості для доньки. Для цього, з допомогою відповідача та своїх близьких і знайомих, здійснила перекази коштів на їх карткові рахунки, щоб їх можна було швидше зняти, зважаючи на обмеження банківськими установами суми, яку можна отримати готівкою протягом одного дня в межах 100000 грн. Такі кошти в подальшому зберігались у позивача в готівці, яку підготувала для придбання нерухомості для своєї доньки, але в зв`язку з її малолітнім віком виникли додаткові труднощі з отриманням дозволу органу опіки та піклування на придбання майна для доньки в короткі терміни часу і продавців необхідність в отриманні цих додаткових документів відлякувала, та виникали додаткові труднощі з придбанням квартири.
Тоді, за пропозицією відповідача – ОСОБА_5 вирішила придбати нерухомість (квартири) та спочатку оформити їх на своє ім`я, а по досягненню ОСОБА_3 повноліття віддарувати їй придбане за її ж кошти житло. 
За такої домовленості, в кінці травня 2022 року уклала договір № 74 цільового пайового внеску у будівництво другого багатоквартирного ж/б по АДРЕСА_1 , згідно якого здійснила оплату, за рахунок коштів доньки, квартири, загальною площею 46,3 кв.м. у цьому будинку. 
Також, на початку червня 2022 року сторони підшукали для придбання квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 43,8 кв. м. Домовившись з продавцем ОСОБА_6 про ціну, вирішила купувати таке житло для доньки, але так як на той час доглядала іншу малолітню доньку, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , була дещо обмежена в пересуванні, а тим більше не мала змоги досить часто відлучатись з селища Ярмолинці, де проживає, щоб вирішувати поточні питання, пов`язані з купівлею квартири.
Також, на ім`я позивача уже було придбано одну квартиру і оформлення другої потягло б сплату податку на надлишкову площу житла, а тому, за пропозицією відповідача погодилась, що від імені покупця вказаної квартири буде діяти він – ОСОБА_5 . Тим більше, на той вони перебували у шлюбі і підстав йому не довіряти не було та він пообіцяв в подальшому, коли доньці виповниться 18 років, переоформити цю квартиру на її ім`я, шляхом здійснення дарування.
07.06.2022 року було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 загальною площею 43,8 кв. м. (бланк НСА № 466639), який посвідчено приватним нотаріусом Оксанюк А.А., між продавцем - ОСОБА_6 та покупцем – ОСОБА_5 , згідно якого, за кошти, що належать позивачу – ОСОБА_3 було придбано вказану квартиру. Дані кошти належали малолітній донці - ОСОБА_3 і квартира придбавалась для неї.
На даний час, шлюб із відповідачем ОСОБА_5 розірвано рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 01.05.2025 по справі № 689/2576/24.
Після припинення шлюбних відносин та фактичного припинення сімейного побуту ОСОБА_5 , на ім`я якого було оформлено право власності на спірну квартиру, придбану за рахунок одноразової грошової допомоги, що належить малолітній доньці ОСОБА_3 , відмовляється повернути зазначене нерухоме майно або переоформити його у власність на користь дитини, чим порушує її майнові права та законні інтереси, гарантовані чинним законодавством та принципом пріоритетності найкращих інтересів дитини.
За таких обставин, з метою захисту інтересів доньки – ОСОБА_3 , вважає за необхідне звернутись до суду із даною позовною заявою та просить визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири від 07.06.2022р. за адресою: АДРЕСА_3 , (номер запису про право власності - 47000885, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1719311368101) посвідчений Приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Оксанюк А.А., в частині зазначення покупцем ОСОБА_5 ; визнати покупцем за вище зазначеним договором купівлі-продажу квартири ОСОБА_3 та визнати за останньою право особистої приватної власності на спірну квартиру.
В судове засідання представник позивача з`явився, представник у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, надав суду пояснення, що відповідають змісту позовних вимог.
Відповідач та представник ОСОБА_5 в судове засідання з`явилися, заперечили проти пред`явленого позову посилаючись на те, що з дружиною домовилися, що одну квартиру куплять у спільну сумісну власність на її ім`я, яка залишиться її доньці ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 ), а іншу квартиру придбають на ім`я відповідача, яка залишиться у їхній спільній власності для дитини ОСОБА_9 у випадку якихось надзвичайних обставин. На придбання зазначених квартир витрачені спільні кошти.
Відповідач ОСОБА_6 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився проте, направив до суду відзив у якому визнав позовні вимоги. 
Треті особи у судове засідання не з`явилися, повідомлені про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, від представника служби у справах дітей наявна заява про розгляд справи без участі.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 21.07.2025 року відкрито провадження, справу призначено справу у підготовче засідання в загальному проваджені.
15.08.2025 року до суду представником ОСОБА_5 подано відзив на позов у якому заперечується вимоги та просить в задоволені позову відмовити.
22.08.2025 року представником позивача подано до суду відповідь на відзив.
22.09.2025 року до суду ОСОБА_6 подано відзив на позов у якому визнаються позовні вимоги.
24.09.2025 року ухвалою суду залишено позовну заяву, без руху у зв`язку з необхідністю доплати судового збору.
15.10.2025 року ухвалою суду закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду.
30.04.2026 року ухвалено рішення по справі. 

3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
Встановлено, що ОСОБА_3 перебувала у шлюбі з громадянином ОСОБА_7 . Від даного шлюбу у них народилась донька – ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 . 
13.10.2015 року шлюб між сторонами розірвано, на підставі рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області по справі № 689/1555/15-ц. 
25.02.2020 року між позивачем та ОСОБА_5 було укладено шлюб Ярмолинецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про що зроблено відповідний запис № 6.
07.06.2022 року укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 загальною площею 43,8 кв. м. (бланк НСА № 466639), який посвідчено приватним нотаріусом Оксанюк А.А., між продавцем - ОСОБА_6 та покупцем – ОСОБА_5 , було придбано вказану квартиру.
Згідно п.4 договору продаж вчинено за 586000,00 грн., які відповідач сплатив продавцю до підписання договору. 
Шлюб між сторонами розірвано, згідно рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 01.05.2025 року по справі № 689/2576/24.

4. Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав
Згідно зі статтею 217 ЦК України правочин не може бути визнаний недійсним у цілому, якщо закону не відповідають лише його окремі частини й обставини справи свідчать про те, що він був би вчинений і без включення недійсної частини. У цьому разі відповідно до статті 217 ЦК суд може визнати недійсною частину правочину, з`ясувавши думку сторін правочину. Якщо у недійсній частині правочин був виконаний однією зі сторін, суд визначає наслідки його недійсності залежно від підстав, з яких він визнаний недійсним.
Спірний договір було укладено в письмовій формі та посвідчено нотаріально, окрім того, сторони дійшли згоди щодо всіх його істотних умов. Проаналізувавши умови укладеного договору купівлі-продажу, суд дійшов висновку, що визнання договору недійсним в частині покупця не узгоджується з іншими умовами договору, а також з договору купівлі-продажу не вбачається того, що правочин був би вчинений і без включення недійсної частини, а саме умови щодо покупця.
Судом не встановлено у судовому засіданні та не здобуто доказів, що фактично спірну квартиру було придбано не за спільні кошти подружжя та інших підстав для визнання цієї угоди недійсною немає тому вказаний договір визнати недійсним лише в частині, що стосується покупця, і покупцем за цим договором визнати особу, за рахунок коштів якої і для якої фактично укладався цей договір, не має підстав на думку суду.
Позивачем та представником не доведено у судовому засіданні та не представлено доказів, що кошти належали доньці ОСОБА_10 , а не були спільними коштами подружжя тобто не знайшла підтвердження та обставина, що кошти за які придбано та укладено договір купівлі-продажу квартири від 07.06.2022р. за адресою: АДРЕСА_3 , (номер запису про право власності - 47000885, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1719311368101) посвідченого Приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Оксанюк A.A. належали та були перераховані безпосередньо з рахунку позивача ОСОБА_11 .
Зважаючи на викладене, судом не береться до уваги твердження позивача, що кошти були її доньки ОСОБА_11 та є нічим іншим, як припущенням на думку суду. Згідно п.4 договору продаж вчинено за 586000,00 грн., які відповідач сплатив продавцю до підписання договору.
Норми сімейного законодавства України свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.
Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц. Такий правовий висновок викладений і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.
Як вбачається із змісту правової позицій викладеної у постанові Верховного Суду від 24.01.2020 року у справі № 61-36178св18, що узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, висловленим у постанові від 16.12.2015 року у справі № 6-2641цс15, норми Сімейного кодексу України у статтях 57, 60 встановлюють загальні принципи нормативно-правового регулювання відносин подружжя щодо належного їм майна, згідно з якими майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
За таких обставин, зважаючи на вище викладене, враховуючи що судом не встановлено підстав для визнання особистої власності на спірну квартиру за неповнолітньою ОСОБА_12 , а також відсутності доказів, які вказують на порушення прав останньої суд приходить до висновку, що позов є не обґрунтованим тому в його задоволені слід, відмовити.
Крім цього, суд вважає, що у судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які вказують що квартира АДРЕСА_2 належить до спільної сумісної власності подружжя та не порушує прав неповнолітньої дитини.
Суд у випадку задоволення вимоги про переведення на позивача прав покупця за договором купівлі - продажу квартири, вже фактично визначив би її право власності на дане нерухоме майно, як сторони у договорі тому заявлена вимога про визнання спірної квартири особистою власністю також, не підлягає до задоволення.

5. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування
Згідно статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
За своєю суттю договір купівлі-продажу передбачає для однієї сторони право отримання предмета купівлі-продажу у власність та зобов`язання сплатити його покупну ціну, а для другої сторони право на отримання ціни та обов`язок передати предмет договору наступному власнику.
Крім того, покупець може домовитись з іншою особою про придбання власності за її рахунок з наступним відшкодуванням цій особі витрат.
Отже, за звичаями ділового обороту презюмується, що предмет договору належить продавцю та переходить у власність покупця, якщо інше не передбачено домовленістю сторін, та покупець має сплатити ціну за власний рахунок, якщо інше не передбачено домовленістю сторін договору або покупцем та іншою особою.
Положеннями ст. 217 ЦК України визначено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідків недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був вчинений без включення до нього недійсної частини.
Якщо при вирішенні позову про визнання договору купівлі-продажу недійсним з підстав, що насправді покупцем є інша особа, суд встановить, що фактично майно було придбано за кошти іншої особи і для неї та що інших підстав для визнання цієї угоди недійсною немає, вказаний договір визнається недійсним лише в частині, що стосується покупця, і покупцем за цим договором визнається особа, за рахунок коштів якої і для якої фактично укладався цей договір.
Згідно із ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. 
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч.1,2 ст. 77 ЦПК України).
Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

6. Судові витрати
Судові витрати у справі не підлягають стягненню на користь позивача, оскільки в задоволенні позову відмовлено.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 5, 7, 10, 12, 13, 17, 18, 81, 141, п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 258, ч. 1 ст. 259, ч. 6, 8 ст. 259, ст. ст. 263 – 267, ч. 6, 7 ст. 268, ч. 1, 2 ст. 273, ч. 1 ст. 352, ст. 354 ЦПК України, суд - 

ухвалив:
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 , в інтересах якої діє Ясінська Олена Анастасіївна, до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Хмельницького нотаріального округу Хмельницької області Оксанюк Аліна Анатоліївна, Служба у справах дітей Ярмолинецької селищної ради, про визнання договору купівлі-продажу частково недійсним та визнання особи покупцем, визнання права власності на майно – відмовити.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення суду складено 07 травня 2026 року.

Суддя С. Стефанишин