Справа № 373/1544/26
Провадження № 2/373/1474/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2026 року м. Переяслав
Переяславський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Опанасюка І.О., 
за участю:
секретаря судових засідань Бутович Я.О.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу № 373/1544/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

встановив:
Представник позивача Грибанов Д.В. звернувся з позовом до суду і просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача, як правонаступника первісного кредитора ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», заборгованість за кредитним договором від 01 березня 2025 року № 819357468 в розмірі 16 630 грн 85 коп., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу 4 699 грн 93 коп.; сума заборгованості за відсотками 9 580 грн 95 коп.; неустойка складає 2 349 грн 97 коп. Також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати.
Позов обґрунтовано тим, що 01.03.2025 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та  ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 819357468.
Відповідно до Порядку укладання договору п. 4.10 Кредитного договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та Товариством (заснованих як на першому Договорі, так і на всіх наступних договорах, інших договорах і угодах, які будуть укладені між відповідачем та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» у майбутньому) в якості електронного підпису позичальника буде використовуватись логін особистого кабінету та пароль особистого кабінету.
20.05.2025 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу МВ-ТП/36, відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги за переліком в Реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
29.12.2025 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» було укладено Договір факторингу № 29/1225-01, відповідно до умов якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах прав вимоги.
Відповідно до Реєстру прав вимоги № 1 від 29 грудня 2025р. до договору факторингу № 29/1225-01 від 29 грудня 2025 року, ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 16 630 грн 85 коп., з яких: 4 699 грн 93 коп. – заборгованість по основному боргу (тіло кредиту); 9 580 грн 95 коп. – заборгованість по процентам; 2 349 грн 97 коп. – неустойка.
У зв`язку із невиконанням  ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором № 819357468 від 01.03.2025, ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», як новий кредитор звернулись до суду про стягнення заборгованості з відповідача в судовому порядку.

Рух справи в суді.
Ухвалою від 27.05.2026 позовну заяву прийнято суддею до свого провадження та відкрите провадження у справі № 373/1544/26, та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, ухвала про відкриття провадження, яка направлялась відповідачу, повернулась на адресу суду з відміткою «адресат відсутній». 
25.06.2026 ухвалою Переяславського міськрайонного суду Київської області розгляд справи призначено за правилами спрощеного провадження з викликом сторін.
Судове засідання призначене на 11 год. 00 хв. 03 липня 2026 року.
В судове засідання представник позивача не з`явився, просить справу розглядати без його участі.
Відповідач  ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена через оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України».
На підставі частини 11 статті 128 ЦПК України відповідач з опублікуванням оголошення про виклик вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов.
У встановлений судом строк відповідачем, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, не надано відзиву на позов без поважних причин, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до частини 2 статті 191 ЦПК України. 
Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України. 

Судом встановлено наступне.
Суду надано Паспорт споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до Договору №819357468 від 01.03.2025, який містить інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, зокрема: тип кредиту – кредитна лінія; мета кредиту – на споживчі потреби (не цільовий кредит); строк кредитування – до 1826 днів (дисконтний період 20 днів, з можливістю продовження та поновлення); проценти за користування кредитом – 357,70% річних, при виконанні умов передбачених кредитним договором можуть надаватися знижки до рівня дисконтної ставки: 3,65%-35,70% або індивідуальної ставки: 321,20-357,70% (процентна ставка фіксована); порядок повернення кредиту: основна сума повертається протягом 30 календарних днів після закінчення строку дії Договору чи його дострокового припинення. 
Паспорт споживчого кредиту підписаний клієнтом – ОСОБА_1 електронним підписом із застосуванням одноразового ідентифікатора 4538, що підтверджує її обізнаність з умовами Договору про споживчий кредит. 
Зі змісту Договору №819357468 від 01.03.2025, укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 , вбачається, що відповідно до умов Договору товариство надало відповідачу кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту 4 700,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов зазначених у договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (п. 2.1, п. 2.2 ).
За умовами Договору п. 5.1 кожен окремий транш надається позичальнику шляхом ініціювання кредитного переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця на рахунок позичальника із використанням реквізитів платіжної картки 4441-11ХХ-ХХХХ-538.
Умовами Договору п. 7.3. встановлено, що кінцева дата повернення (виплати) кредиту - 31.03.2030. 
Пунктом 11.1 передбачено, що Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 5 (п`яти) років або до його дострокового розірвання/припинення його дії, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії Договору, діють до повного їх виконання.
Відповідно до розділу 4 договір укладено у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи товариства та підписано електронним підписом позичальника, шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
Договір №819357468 від 01.03.2025 підписаний відповідачем електронним підписом із застосуванням одноразового ідентифікатора TWNK, що підтверджує її обізнаність з умовами Договору про споживчий кредит. 
На підтвердження перерахування коштів за кредитним договором №819357468 від 01.03.2025 суду надано Довідку ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», яка не містить дати її формування та підписана кваліфікованим електронним підписом директора товариства. Зі змісту довідки вбачається, що кредитодавцем було ініційовано платіжну операцію, шляхом подання надавачу фінансових послуг платіжної інструкції, а надавачем платіжних послуг з наступними реквізитами: надавач платіжних послуг платника – АТ «ОТП БАНК»; надавач платіжних послуг отримувача – АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК»; особа платника - ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА»; особа отримувача – Перчук Алла Михайлівна; рахунок платника – НОМЕР_1 ; транзитний рахунок для перерахування коштів отримувачу – НОМЕР_2 ; платіжна карта отримувача – 4441-11ХХ-ХХХХ-5398, термін дії 09.2029; сума платіжної операції – 4700,00 грн; ідентифікатор платіжної операції – 44082-02552-55583; дата ініціювання та дата завершення платіжної операції – 01.03.2025.
Також, до позовної зави додано платіжне доручення №ffd88abb-8c8b-4078-b086-0a638e7a5db6 датоване 01.03.2025, підписане кваліфікованим електронним підписом директора ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», де містяться дані про здійснення платежу за призначенням: переказ коштів згідно договору №819357468 від 01.03.2025, код 3255216780, для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_3 , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer; сума - 4700,00; платником вказано ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», Банк платника АТ «Райффайзен Банк», отримувач – ОСОБА_1 .
З наданого позивачем розрахунку заборгованості від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» - заборгованість відповідача за Договором № 819357468 від 01.03.2025 станом на 29.12.2025 становить 16 630 грн 85 коп.
В підтвердження переходу права вимоги до позивача, до позовної заяви додано копію договору факторингу №МВ-ТП/36 від 20 травня 2025 року, укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», платіжну інструкцію №1495 від 12.06.2025, витяг з реєстру прав вимоги до договору факторингу № МВ-ТП/36 від 20 травня 2025 року із даними боржника –  ОСОБА_1 , номеру кредитного договору, дати його укладення, та сумою заборгованості. Разом з тим, суду надано Довідку ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» Вих.№819357468/ФК від 29.12.2025 року, зміст якої полягає у підтвердженні відступлення прав вимоги 20.05.2025 за кредитним договором №819357468 від 01.03.2025, укладеного з ОСОБА_1 ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», згідно укладеного договору факторингу №МВ-ТП/36 від 20 травня 2025 року. 
Також суду надано копію договору факторингу №29/1225-01 від 12 грудня 2025 року укладеного між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», платіжну інструкцію №228 від 30.12.2025, витяг з реєстру прав вимоги №1 до договору факторингу № 29/1225-01 від 29.12.2025 із даними боржника –  ОСОБА_1 , номеру кредитного договору, дати його укладення, та сумою заборгованості. 

Норми права, які застосовуються судом.
Відповідно до вимог статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до статті 12 ЦПК України. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення усіх процесуальних прав та обов’язків, передбачених законом.
За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Відповідно до положень статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» ( в редакції, яка була чинна на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір ? це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з вимогами статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
За приписами частини 1 статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Тому, посилання представника позивача на те, що після надходження додаткових доказів від товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» їх невідкладно буде направлено до суду, судом не приймається, оскільки всі докази щодо укладення договору позики позикодавцем (первісним кредитором) мали бути передані позивачу (фактору, новому кредитору).
За правилами статті 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
Частиною першою статті 631 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. 
Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.
Одночасно із цим, згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України з урахуванням положень статей 526, 527, 530 ЦК України, кредитор має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором.

Висновки суду.
Кредитний договір був укладений в електронному вигляді відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
В даній справі кредитний договір № 819357468 від 01.03.2025 підписано позичальником (відповідачем) шляхом накладення електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора TWNK.
Укладення Кредитного договору здійснене в електронній формі в особистому кабінеті ОСОБА_1 , що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства, доступ до якої забезпечений відповідачу через сайт або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.
Отже, Договір був укладений в електронній формі, який відповідно до ст. 207 ЦК України та Закону України "Про електронну комерцію" прирівнюється до письмової форми, а укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.
В той же час, всупереч ст. 12 Закону України Про електронну комерцію», суду не надано доказів часу та способу генерування одноразового ідентифікатору, його направлення саме ОСОБА_1 на підтвердження пропозиції щодо укладення договору у формі електронного правочину та його отримання і використання саме відповідачем в інформаційно-телекомунікаційній системі (ІТС) при підписанні електронного договору одноразовим ідентифікатором від його імені.

Щодо підтвердження передання позичальнику кредитних коштів за кредитним Договором №819357468 від 01.03.2025.
В якості підтвердження передачі кредитних коштів відповідачу, суду надане платіжне доручення №ffd88abb-8c8b-4078-b086-0a638e7a5db6 датоване 01.03.2025, підписане кваліфікованим електронним підписом директора ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», де містяться дані про здійснення платежу за призначенням: переказ коштів згідно договору №819357468 від 01.03.2025, код 3255216780, для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_3 , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer; сума - 4700,00; платником вказано ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», Банк платника АТ «Райффайзен Банк», отримувач – ОСОБА_1 ; дані про Банк отримувача не вказані. Платіжне доручення не засвідчене з боку банка-еквайра; відсутній рахунок отримувача, документ містить неповні реквізити платіжної банківської карти, окремі цифри номеру якої скриті астерисками - 4441-11ХХ-ХХХХ-5398. 
Оцінюючи даний доказ, суд зазначає наступне.
Відповідно до п.10 Постанови Правління НБУ «Про затвердження Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий, фінансовий кредит)» від 03 листопада 2021 року №113, передбачено, що договори, умови яких передбачають безготівкове перерахування кредитодавцем коштів у рахунок кредиту на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача, з урахуванням вимог пункту 9 розділу II цього Положення повинні містити номер такого рахунку споживача за стандартом IBAN, сформований відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України з питань запровадження міжнародного номера рахунку, та/або номер такого особистого електронного платіжного засобу споживача.
Суд звертає увагу на те, що в самому договорі про споживчий кредит №819357468 від 01.03.2025 не зазначено повний номер банківської картки ОСОБА_1 для перерахунку коштів.
Станом на дату вчинення правочину, здійснення безготівкових розрахунків регулювалось відповідно до Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, затвердженої Постановою правління Національного банку України від 29 липня 2022 року №163 (далі Інструкція).
Відповідно до п.п.15 п. 6 Інструкції платіжна інструкція - розпорядження ініціатора надавачу платіжних послуг щодо виконання платіжної операції.
Відповідно до п.п.7 п. 37 Інструкції платіжна інструкція, оформлена платником в електронній або паперовій формі, повинна містити такі обов`язкові реквізити: унікальний ідентифікатор отримувача або найменування/прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), код отримувача та номер його рахунку. Надане суду платіжне доручення не містить повного номеру рахунку отримувача.
Відповідно до п.п.8 п. 37 Інструкції платіжна інструкція також має містити такий обов`язковий реквізит, як найменування надавача платіжних послуг отримувача. Надане суду платіжне доручення цього обов`язкового реквізиту не містить.
У зв`язку з означеним суд не бере до уваги вищезазначене платіжне доручення, яке не відповідає вимогам Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг №163 від 29.07.2022 та не є платіжною інструкцією - розпорядженням ініціатора надавачу платіжних послуг щодо виконання платіжної операції.
У такий спосіб, платіжне доручення №ffd88abb-8c8b-4078-b086-0a638e7a5db6 датоване 01.03.2025 не є достовірним та достатнім доказом передачі кредитних коштів відповідачу у розумінні статті 79, 80 ЦПК України. 
Клопотань про витребування судом документів від банківської установи, які б підтвердили перерахування коштів за кредитним договором №819357468, як і інформації про неможливість надання позивачем таких доказів, суду не заявлялось. 
Отже, позивачем не надано доказу передання коштів відповідачу, оскільки за нормами пункту 2 частини 1 статті 1046, частини 2 статті 1054 ЦК України кредитний договір є укладений з моменту передання грошей, а надане позивачем платіжне доручення №ffd88abb-8c8b-4078-b086-0a638e7a5db6 датоване 01.03.2025 та інші письмові докази, не є первинними фінансовими документом, оскільки не містять інформації про проведення господарської операції – відсутня відмітка надавача послуг (банку) про дату проведення фінансової операції.

Щодо переходу прав вимоги за кредитним договором.
Право нового кредитора за договором № 819357468 від 01.03.2025 позивач підтверджує суду договором факторингу №МВ-ТП/36 від 20 травня 2025 року, укладеним між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», платіжною інструкцією №1495 від 12.06.2025, витягом з реєстру прав вимоги до договору факторингу № МВ-ТП/36 від 20 травня 2025 року із даними боржника –  ОСОБА_1 , договором факторингу №29/1225-01 від 12 грудня 2025 року укладеним між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», платіжною інструкцію №228 від 30.12.2025, витягом з реєстру прав вимоги №1 до договору факторингу № 29/1225-01 від 29.12.2025 із даними боржника –  ОСОБА_1 .
Визначаючи належність позивача ТОВ ««ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» у грошовому зобов`язанні за кредитним договором № 819357468, суд приймає до уваги подані позивачем докази про перехід прав вимоги до відповідача від первісного кредитора до позивача і вважає дану обставину підтвердженою.

Щодо заборгованості.
Позивачем заявлена прострочена заборгованість за кредитним договором від 01 березня 2025 року № 819357468 в розмірі 16 630 грн 85 коп., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу 4 699 грн 93 коп.; сума заборгованості за відсотками 9 580 грн 95 коп.; неустойка 2 349 грн 97 коп. 
Встановлено, що відповідач отримував кредитні кошти за програмою кредитування «СМАРТ» за договором № 819357468 від 01.03.2025.
В той же час наявність заборгованості за кредитним договором, не є безумовною підставою для стягнення її в судовому порядку достроково (до закінчення строку виконання Договору), виходячи з наступного.
Строк дії договору№ 819357468 від 01.03.2025 визначений п. 11.1 договору, відповідно до якого, договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 5 (п`яти) років або до його дострокового розірвання/припинення його дії, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. 
Пунктом 7.3. Договору встановлено, що кінцева дата повернення (виплати) кредиту - 31.03.2030. 
Строк кредитування, зазначений у паспорті споживчого кредиту - до 1826 днів, що у свою чергу дорівнює 5 рокам.
Разом з тим матеріали справи не містять даних про дострокове розірвання Договору.
В той же час, 10 червня 2017 року набрав чинності Закону України «Про споживче кредитування», який визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні.
Кредит за кредитним договором № 819357468 від 01.03.20253 є споживчим, що підтверджено Паспортом споживчого кредиту у розділі 3, яким передбачена «мета отримання кредиту»: на споживчі потреби (не цільовий кредит)  та пунктом 2.5Договору з якого вбачається: кредит надається з метою задоволення споживчих потреб позичальника (не цільовий кредит) окрім участі в азартних іграх.
Згідно із висновком Великої Палати Верховного Суду викладеному у постанові від 26 травня 2020 року у справі № 638/13683/15-ц «суд, установивши, що кредитування відбулося для задоволення споживчих потреб позичальника, має застосувати до встановлених правовідносин приписи, які регулюють відносини споживчого кредитування, зокрема частини десятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній до 10 червня 2017 року, у якій був встановлений обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту».
Положеннями частини четвертої статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.
Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.
Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.
Із аналізу частини третьої статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» вбачається, що за умови затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, законодавець надав право кредитодавцю вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.
У тому випадку, якщо умовами договору про споживчий кредит передбачено право кредитодавця вимагати дострокового повернення кредиту, останній зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, строку, протягом якого вони мають бути здійснені та усунути такі порушення у визначений кредитодавцем строк, з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу.
Суду не надано доказів дотримання кредитором вимог статті 16 Закону України «Про споживче кредитування», а саме направлення відповідачу письмової вимоги про дострокове погашення кредиту в якій споживача повідомлено про порушення та відповідно до вимог зазначеного Закону, надано час для погашення заборгованості.
Статтею 42 Конституції України визначено, що держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та всіх видів послуг і робіт.
Рішенням Конституційного Суду України від 10.11.2011 року №15-рп/2011 (справа №1-26/2011) визначено поширення дії Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 року на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.
За сформованою сталою практикою Верховного Суду, захист прав споживачів у справах про стягнення заборгованості за кредитними договорами - це обов`язок суду, що ґрунтується на визнанні споживача «слабшою стороною» у правовідносинах із фінансовими установами.
Отже, на думку суду, позивачем, як новим кредитором не доведено право на повернення в судовому порядку грошових коштів, що надавались позичальнику за кредитним договором № 819357468 від 01.03.2025, який є споживчим, оскільки матеріали справи не містять належних доказів перерахування кредитних коштів первісним кредитором ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» відповідачу ОСОБА_1 . 
Разом з цим суд зазначає, що із дотриманням порядку визначеному у статті 16 Закону України «Про споживче кредитування», оскільки його недотримання буде мати наслідком порушення прав позичальника, саме як споживача - у даній справі відсутні правові підстави для дострокового стягнення споживчого кредиту за кредитним договором № 819357468 від 01.03.2025, строк виконання якого не настав, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Вирішення судових витрат.
Судові витрати позивача складаються з витрат із сплати судового збору в розмірі 2 662 грн 40 коп., в силу ст. 141 ЦПК України в разі відмови в позові, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» ст. ст. 12, 13, 76-80, 81, 89, 141, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором № 819357468 від 01.03.2025, строк виконання якого не настав - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
позивач – ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, 01032; код ЄДРПОУ 35625014;
відповідач – ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя І. О. Опанасюк