Справа № 587/669/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2026 року Сумський районний суд Сумської області у складі головуючого судді Вортоломей І. Г., за участю секретаря судового засідання Джепи В. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ в натурі частки житлового будинку як об`єкту права спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Мазурова К. Д. звернулася до суду з позовом, який у подальшому уточнила, та просить поділити житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до висновку експерта №1980 від 14 лютого 2026 року, припинивши право спільної часткової власності. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є власником 51/100 частки вказаного житлового будинку. Відповідно до рішення виконавчого комітету Кияницької сільської ради Сумського району Сумської області №33 від 29 серпня 2017 року змінено номер будинку з 15-16 на №14. В інвентаризаційних документах зазначено, що закінчений будівництвом житловий будинок побудований до 05 серпня 1992 року, тому не підлягає проходженню процедури прийняття в експлуатацію та не потребує дозволу. Загальна площа житлового будинку змінилась з 101,7 кв.м. та становить 117,0 кв.м. за рахунок включення площі холодних приміщень першого поверху до загальної площі будинку і відповідно до чинного на той час законодавства не потребує дозвільних документів та вводу в експлуатацію. Іншим співвласником житлового будинку є відповідачка ОСОБА_2 , якій належить 49/100 часток цього житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24 липня 2002 року. ОСОБА_1 позбавлений можливості в позасудовому порядку вирішити питання поділу належного їх майна, оскільки йому не відомо будь-яких даних щодо місцезнаходження чи контактів іншого співвласника. Згідно з висновком експерта №1980 від 14 лютого 2026 року поділ в натурі частини житлового будинку літ. «А-1» з прибудовами і надвірними будівлями, що перебувають за адресою: АДРЕСА_1 , можливий. З моменту набуття позивачем та співвласником права спільної часткової власності на житловий будинок сторони мають право лише за взаємною згодою володіти та користуються спільним майном, і за жодних правових підстав не мають права вчиняти дій, які б не були узгоджені обома співвласниками. Тому позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку вирішити питання щодо поділу належного йому майна. 
Ухвалою суду від 27 лютого 2026 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 13 травня 2026 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.
Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про місце, дату та час повідомлена належним чином, заяв чи клопотань від неї не надходило.
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 
Суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки розгляд справи здійснювався судом за відсутності учасників справи.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, виходячи з такого. 
Судом встановлено і не оспорюється сторонами, що ОСОБА_1 на праві власності належить 51/100 часток житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, за літ “А-1”, прибудови – «а», прибудови- «а2», житлова площа цілого будинку 56,9 м2, загальна площа цілого будинку 101,7 м2, сараю – «Б», кухні – «В», сараю - «Г», погребу – «п/г», вбиральні – «Д», сараю – «З», кухні – «з», гаражу – «Ж», вбиральні – «И», погребу- «п/г1», огорожі «№3-6», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (колишній №15-16), що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 24 січня 2018 року та Витягом про державну реєстрацію прав на нерухоме майно від 24 січня 2018 року (а.с. 10-11).
Рішенням виконавчого комітету Кияницької сільської ради Сумського району Сумської області №33 від 29 серпня 2017 року уточнено поштову адреси житлового будинку: АДРЕСА_2 (а.с. 12).
Відповідно до довідки Комунального підприємства «Ініціатива» Миколаївської сільської від 16 лютого 2026 року іншим співвласником житлового будинку є ОСОБА_2 , якій належить 49/100 часток цього житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24 липня 2002 року (а.с. 14). 
З технічного паспорта вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами та складається з житлового будинку “А-1”, загальна площа 117,0 кв.м., житлова площа 67,5 кв.м., допоміжна 36,6 кв.м, літніх, неопалювальних приміщень - 12,9 кв.м., прибудови – «а», прибудови - «а2», сараю – «Б», кухні – «В», сараю - «Г», погребу – «п/г», вбиральні – «Д», сараю – «З», кухні – «з», гаражу – «Ж», вбиральні – «И», погребу - «п/г1», огорожі - «№3-6» (а.с. 15-19).
З довідки про показники об`єкту нерухомого майна вбачається, що вказаний закінчений будівництвом житловий будинок загальною площею 117,0 кв.м. та житловою площею 67,5 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами побудований до 05 серпня 1992 року, тому відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV із змінами, внесеними згідно із Законами від 10 жовтня 2024 року, не підлягає проходженню процедури прийняття в експлуатацію та не потребує дозволу. Загальна площа житлового будинку змінилась з 101,7 кв.м. та становить 117,0 кв.м. за рахунок включення площі холодних приміщень першого поверху до загальної площі будинку, однак вказані зміни згідно з постановою Кабінету Міністрів України №488 від 12 травня 2023 року не потребують дозвільних документів та вводу в експлуатацію (а.с. 13).
Орієнтована ринкова вартість 51/100 частки житлового будинку становить 63 000 грн (а.с. 20).
Згідно з висновком експерта, складеним за результатами проведення будівельно-технічного дослідження №1980 від 14 лютого 2026 року,  ОСОБА_1 виділяються такі приміщення і надвірні будівлі садиби: приміщення житлового будинку літ. «А-1»: житлова кімната «3» площею 6,6 кв.м.; житлова кімната «4», площею 10,6 кв.м.; коридор «5» площею 4,1 кв.м.; житлова кімната «6», площею 8,0 кв.м.; житлова кімната «7», площею 13,6 кв.м. Приміщення прибудови літ. «а»: тамбур «ІІІ» площею 3,9 кв.м; коридор «1» площею 2,7 кв.м; кухня «2» площею 11,4 кв.м.; ванна «8» площею 7,1 кв.м. Господарські споруди: сарай літ. «Б», кухня літ. «В», сарай літ. «Г», погреб «п/г», вбиральня «Д», огорожа №4,5,6 в окремий об`єкт нерухомого майна, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; іншому співвласнику виділяються такі приміщення і надвірні будівлі садиби: приміщення житлового будинку літ. «А-1»: коридор «9», площею 5,1 кв.м.; житлова кімната «10», площею 6,8 кв.м.; житлова кімната «11», площею 14,5 кв.м.; житлова кімната «12», площею 7,4 кв.м.; кухня «13», площею 6,2 кв.м. Приміщення прибудови літ. «а1»: веранда «І», площею 7,6 кв.м.; кладова «ІІ», площею 1,4 кв.м. Господарські споруди: гараж літ. «Ж», сарай літ. «З», кухня літ. «з», вбиральня «И», погріб» п/г1». Огорожа №3,4 в окремий об`єкт нерухомого майна, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 21-32).
Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
За змістом ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Порядок поділу спільного часткового майна встановлено у статті 367 ЦК України, у якій визначено, що майно, яке є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
За змістом частини третьої статті 14 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі поділу об`єкта нерухомого майна або виділу з нього частки формується нова реєстраційна справа з відкриттям відповідного розділу в Державному реєстрі прав.
Проаналізувавши наведені норми матеріального права, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 квітня 2025 року у справі № 357/3145/20 сформулювала такі висновки.
У результаті поділу нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, кожному із співвласників потрібно визначити окрему площу, яка має складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України, а щодо житлових приміщень також з врахуванням вимог частини першої статті 379 ЦК, частини першої статті 50 Житлового кодексу України.
Поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні тим, що у разі поділу майна кожному співвласнику виділяється майно в натурі і право спільної власності припиняється. Натомість у разі виділу частки зі спільного майна право спільної часткової власності припиняється лише для того учасника, якому ця частка виділяється в натурі, а для інших співвласників режим спільної часткової власності на решту майна зберігається.
Із цього також зроблено висновок, що за наявності лише двох співвласників майна між ними проводиться поділ, оскільки при визначенні частки одного зі співвласників у натурі частка іншого визначається також і зміні в подальшому не підлягає. У такому випадку суд має зазначити розмір виокремлених частин колишнього спільного майна для обох сторін та визначити конкретні окремі об`єкти нерухомого майна, що утворилися у результаті його поділу та належать позивачеві та відповідачеві.
Поділ нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо поділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.
У частині третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Доказом про технічну можливість поділу (виділу) в натурі об`єкту нерухомого майна є висновок експерта або уповноваженого суб`єкта господарювання саме щодо технічної можливості такого поділу (виділу).
Дослідивши зібрані у справі докази, оцінивши кожен доказ окремо, їх достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. 
Ухвалюючи рішення, суд враховує наведені вище положення чинного законодавства та виходить з того, що викладені в позовній заяві обставини знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, так як доведені належними і допустимими доказами і не оспорюються відповідачем. Суд дійшов висновку про можливість поділу між сторонам житлового будинку по АДРЕСА_1 . Вказаний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, задоволення позову не порушує права та законні інтереси інших осіб.
Розподіл судових витрат між сторонами регулюється ст. 141 ЦПК України. Зокрема, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позивач не просить стягнути судовий збір з відповідача, судові витрати покладаються на позивача.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 4, 76, 81, 181, 247, 263 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 183, 317, 319, 356, 358, 364, 367 ЦК України, суд
У Х В А Л И В:
Поділити житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до висновку експерта №1980 від 14 лютого 2026 року таким чином:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 такі приміщення і надвірні будівлі садиби: приміщення житлового будинку літ. «А-1»: житлова кімната «3» площею 6,6 кв.м; житлова кімната «4», площею 10,6 кв.м; коридор «5» площею 4,1 кв.м; житлова кімната «6», площею 8,0 кв.м; житлова кімната «7», площею 13,6 кв.м. Приміщення прибудови літ. «а»: тамбур «ІІІ», площею 3,9 кв.м; коридор «1» площею 2,7 кв.м; кухня «2» площею 11,4 кв.м; ванна «8» площею 7,1 кв.м. Господарські споруди: сарай літ. «Б», кухня літ. «В», сарай літ. «Г», погреб «п/г», вбиральня «Д», огорожа №4,5,6 в окремий об`єкт нерухомого майна, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , припинивши право спільної часткової власності.
ОСОБА_2 (іншому співвласнику) такі приміщення і надвірні будівлі садиби: приміщення житлового будинку літ. «А-1»: коридор «9», площею 5,1 кв.м; житлова кімната «10», площею 6,8 кв.м.; житлова кімната «11», площею 14,5 кв.м.; житлова кімната «12», площею 7,4 кв.м.; кухня «13», площею 6,2 кв.м. Приміщення прибудови літ. «а1»: веранда «І», площею 7,6 кв.м.; кладова «ІІ», площею 1,4 кв.м. Господарські споруди: гараж літ. «Ж», сарай літ. «З», кухня літ. «з», вбиральня «И», погріб» п/г1», огорожа №3,4 в окремий об`єкт нерухомого майна, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , припинивши право спільної часткової власності. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Суддя         І. Г. Вортоломей