ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3327/26 Справа № 204/6557/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Приходченко О. С. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:
головуючого судді        Агєєва О.В.,
суддів:        Красвітної Т.П., Халаджи О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників, цивільну справу №204/6557/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» - Кеню Дениса Васильовича на заочне рішення Новокодацького районного суду міста Дніпра від 12 листопада 2025 року, ухвалене у складі судді Приходченко О.С.,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «Цикл Фінанс» звернувся до Чечелівського районного суду міста Дніпра з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог ТОВ «Цикл Фінанс» посилається на те, що 02 квітня 2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» і відповідачем було укладено кредитний договір №22035000119316, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 62000 грн. строком на 60 місяців, а відповідач зобов`язався повернути кредит у строк до 02 квітня 2024 року та сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 0,001 % річних та комісію у розмірі, передбаченому договором. 
28 березня 2024 року між ПАТ «Банк Кредит Дніпро» і ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено договір факторингу №28/03/24, відповідно до умов факторингу банк відступив, а ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право вимоги за кредитним договором №22035000119316 від 02 квітня 2019 року. 
Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, чим порушив умови договору, тому станом на 27 березня 2024 року розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитними зобов`язаннями становить 76845,94 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 27045,33 грн., заборгованості по відсоткам у розмірі 00,49 грн. та заборгованості по комісії у розмірі 49800,12 грн.
У зв`язку з чим просив суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитом у розмірі 76845,94 грн., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати за надання правничої допомоги у розмірі 5000 грн. 

Ухвалою Чечелівського районного суду міста Дніпра від27 червня 2025 року цивільну справу за позовом ТОВ «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передано за підсудністю до Новокодацького районного суду міста Дніпра. 

Заочним рішенням Новокодацького районного суду міста Дніпра від 12 листопада 2025 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Цикл Фінанс» заборгованість за кредитним договором №22035000119316 від 02 квітня 2019 року у розмірі 76845,94 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 27045,33 грн., заборгованості по відсоткам у розмірі 00,49 грн. та заборгованості по комісії у розмірі 49800,12 грн., а також судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2422,40 грн., а всього 79268,34 грн.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, представник ТОВ «Цикл Фінанс» – Кеню Д.В. подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що оскаржуване рішення суду в частині відмови у стягненні судових витрат на професійну правничу допомогу прийняте з неправильним застосуванням судом норм процесуального та матеріального права. В іншій частині рішення суду не оскаржується.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що разом із позовною заявою ТОВ «Цикл Фінанс» надало: копію акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 03 чеврня 2025 року на суму 5000 грн.; копію детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Кеню Д.В. необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Цикл Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості на суму 5000 грн.; копію договору №43453613 від 02 січня 2025 року про надання правової допомоги; копію додаткової угоди №22035000119316 від 03 червня 2025 року до договору №43453613 про надання правової допомоги від 02 січня 2025 року.
Однак, незважаючи на надані вищезазначені документи суд першої інстанції відмовив у стягненні витрат на правничу допомогу, помилково вважаючи їх недоведеними через відсутність платіжного доручення 
Звертає увагу, що відповідно до постанови Верховного Суду у справі №922/445/19 від 03 жовтня 2019 року: «витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.». 
Таким чином, Верховний Суд не вимагає обов`язкової наявності платіжного доручення, якщо існують інші належні докази зобов`язання оплатити послуги щодо надання правничої допомоги.
Однак, судом першої інстанції вже ухвалено рішення, яким відмовлено у стягненні витрат на професійну правничу допомогу, що позбавило ТОВ «Цикл Фінанс» права звернутися до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення протягом п`яти днів після ухвалення рішення. 
Отже, суд першої інстанції неправильно застосував норму процесуального права, ототожнивши поняття «підтверджені витрати» та «фактично сплачені витрати», у зв`язку з чим ухвалив необґрунтоване рішення керуючись хибними висновками, що порушує принцип повного або часткового відшкодування судових витрат. 
У зв`язку з чим просив заочне рішення Новокодацького районного суду міста Дніпра від 12 листопада 2025 року скасувати в частині відмови у стягненні з відповідача на користь ТОВ «Цикл Фінанс» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3633,60 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача суму за подачу апеляційної скарги за Договором про надання правничої допомоги №43453613 від 02 січня 2025 року у розмірі 6000 грн.

Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався.
Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. 
Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу не відповідає вказаним вимогам закону.

У позовній заяві представник позивача просив стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у суді першої інстанції у розмірі 5000 грн.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем було надано копію договору про надання правової допомоги №43453613 від 02 січня 2025 року, копію акту наданих послуг (правничої допомоги) від 03 червня 2025 року, копію детального опису наданих послуг до акту наданих послуг (правничої допомоги) від 03 червня 2025 року, копію ордера. 

Відмовляючи ТОВ «Цикл Фінанс» у стягненні з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн., суд першої інстанції виходив з того, що стороною позивача не було долучено до матеріалів справи розрахунково-касових документів, які би свідчили про понесені позивачем витрати на правничу допомогу. 

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ст.137 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат, зокрема, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Водночас суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Встановлено, що 02 січня 2025 року між ТОВ «Цикл Фінанс» та адвокатом Кеню Д.В. було укладено Договір про надання правничої допомоги №43453613.
На підтвердження витрат на правову допомогу у суді першої інстанції позивачем було надано копію акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 03 чеврня 2025 року на суму 5000 грн.; копію детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Кеню Д.В. необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Цикл Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості на суму 5000 грн.; копію договору №43453613 від 02 січня 2025 року про надання правової допомоги; копію додаткової угоди №22035000119316 від 03 червня 2025 року до договору №43453613 про надання правової допомоги від 02 січня 2025 року.

Верховний Суд виходить з того, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (див. постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19 та від 22 листопада 2019 року у справі №910/906/18). 
Така ж правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 29 квітня 2025 року у справі №910/2697/24.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18, провадження №12-171гс19).
Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.
Крім того, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).
Чинне процесуальне законодавство не обмежує сторін спору жодними нормативними рамками у контексті очікуваного розміру компенсації їхніх витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката. Отже, за умови дотримання визначеної законом процедури попереднього визначення суми судових витрат, а також порядку подання необхідного об`єму доказів на підтвердження понесених витрат, сторона може розраховувати на відшкодування витрат на правничу допомогу в повному розмірі.
Однак, беручи до уваги принцип співмірності, слід пам`ятати, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною, навіть у разі їхньої повної документальної доведеності.
З огляду на складність справи та виконані адвокатом роботи, ціну позову, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу, надану в суду першої інстанції в розмірі 3000 грн., що на переконання колегії відповідатиме критеріям розумності, справедливості та співмірності.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, та скасування рішення суду в частині відмови у стягненні з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, з ухваленням в цій частині рішення про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у суді першої інстанції у розмірі 3000 грн.

Щодо витрат на правову допомогу у суді апеляційної інстанції колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до п.4.8. Договору про надання правничої допомоги №43453613 від 02 січня 2025 року вартість послуги за подання апеляційної скарги складає 3 000 – 10 000 грн. в залежності від складності справи. 
Згідно з актом №22035000119316 від 25 грудня 2025 року про підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом та детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Кеню Д.В. було витрачено 4 год. на підготовку апеляційної скарги на загальну вартість 6000 грн. 
Враховуючи критерії розумності, справедливості та співмірності, колегія суддів приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, надану в суді апеляційної інстанції в розмірі 2000 грн.

Відповідно пунктів 3 та 4 частина 1 статі 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» - Кеню Дениса Васильовича — задовольнити частково.
Заочне рішення Новокодацького районного суду міста Дніпра від 12 листопада 2025 року у справі №204/6557/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором — скасувати в частині відмови у стягненні витрат на правову допомогу.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (ЄДРПОУ 43453613) витрати на правову допомогу у суді першої інстанції у розмірі 3000 грн. та у суді апеляційної інстанції 2000 грн. грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частиною третьою статті 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 10 червня 2026 року.

Судді: