Справа №295/18829/25
Категорія 38
2/295/1253/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2026 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Лєдньов Д.М. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до  ОСОБА_1 про стягнення, -

В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, що 19.07.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Віва Капітал» та відповідачем було укладено кредитний договір.
Внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань з повернення кредитних коштів, нарахованих відсотків та інших платежів виникла заборгованість перед позивачем в сумі 10 000,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту – 2500,00 грн., заборгованість за відсотками – 7500,00 грн.
Сторона вказує, що між ТОВ «Віва Капітал» та ТОВ «Діджи Фінанс» 01.05.2024 укладений договір факторингу, згідно якого останній абу право вимоги до відповідача за кредитним договором від 19.07.2023.
Посилаючись на відповідні обставини позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 10 000,00 грн., відшкодувати судові витрати з оплати судового збору – 2422,40 грн., витрати на професійну правичу допомогу в сумі 6000,00 грн.

Ухвалою суду від 02.03.2026 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без виклику учасників.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 19.07.2023 між ТОВ «Віва Капітал» та відповідачем укладено кредитний договір.
Згідно умовами договори сторони визначили розмір кредиту - 2500,00 грн., строк користування кредитом - 120 днів з кінцевим строком повернення – 16.11.2023, встановили графік платежів у період кредитування, погодили фіксовану відсоткову ставку, зокрема: дисконтна відсоткова ставка – 1,99 % в день, починаючи з 1 по 20 день включно; базова відсоткова ставка – 2,5% в день, починаючи з 21 дня користування кредитом.
Між ТОВ «Віва Капітал» і ТОВ «Діджи Фінанс» 01.05.2024 укладений договір факторингу, згідно якого клієнт (ТОВ «Віва капітал») зобов`язався відступити фактору (ТОВ «Діджи Фінанс») зазначені у реєстрі права вимоги, тобто як всі права клієнта за кредитними договорами, у тому числі, права грошових вимог до Боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за яким настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.
Судом досліджено витяг з реєстру прав вимоги з даними про боржника ОСОБА_2 та відомостями про суму заборгованості за тілом кредиту – 2500,00 грн., заборгованості за відсотками – 7500,00 грн, а всього 10 000,00 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.
За положеннями ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. 
Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За змістом ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Суд приходить до висновку, що, оскільки відповідач порушила взяті на себе зобов`язання з повернення отриманих сум кредиту, при цьому, право грошової вимоги, включаючи нараховані відсотки, правомірно набуто позивачем у справі, вимога про стягнення грошових вимог є обґрунтованими.
На підставі ст. 141 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача витрати з оплати судового збору 2422,40 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Верховний Суд у своїй постанові від 24 листопада 2021 року по справі № 420/1109/20 зазначив: «Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Cуд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.
Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Вказуючи на потребу відшкодування витрат в сумі 6000,00 грн., позивач надає договір про надання правничої допомоги від 01.01.2025, укладений між ТОВ «Діджи Фінанс» та адвокатом Лівак Іванною Миколаївною, додаткову угоду від 17.11.2025, акт прийому – передачі послуг з правничої допомоги від 17.11.2025 з детальним описом робіт.
Надаючи оцінку наведеним доказам, суд звертає увагу на непропорційному завищенні вартості послуг з огляду на складність справи, обсягу її матеріалів, пов`язаної із цим об`єктивної потреби у часі. Крім того, послуги надані адвокатом, є типовими для позивача оскільки стягнення заборгованості також є предметом діяльності позивача, відповідно не потребують витрати значного часу на складання документів та визначення правових позиції. Вважаючи їх неспівмірними, суд, керуючись принципом розумного підходу до визначення обсягу часу, необхідного для досягнення мети надання кваліфікованої та достатньої правової допомоги, вважає необхідним зменшити розмір витрат за договором про надання правничої допомоги та визначити їх на рівні 2000,00 грн.
Керуючись ст.ст. 137 - 141, 258-279 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Позов задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», код ЄДРПОУ 42649746, адреса місцезнаходження: 07406, Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, 21/1, заборгованість за договором кредиту від 19.07.2023 в сумі 10 000,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту – 2500,00 грн., заборгованість за відсотками – 7500,00 грн.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн. 
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя:           Д.М.Лєдньов