Окнянський районний суд Одеської області 

Справа № 506/296/26
Провадження № 2/506/262/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

12.06.2026 року селище Окни

Окнянський районний суд Одеської області у складі: 
головуючого судді Чеботаренко О.Л.
за участю секретаря судового засідання Смернової Д.Ю.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Окни цивільну справу за позовом 
Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 20340 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Вказана позовна заява надійшла до суду 07.04.2026 року через систему «Електронний суд».
В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що 20.08.2025 року між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем ОСОБА_1 укладено Договір №516336-КС-012 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес Позика» 20.08.2025 року направлено відповідачу пропозицію (оферту) укласти Договір №516336-КС-012 про надання кредиту. 20.08.2025 року відповідач прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №516336-КС-012 про надання кредиту на умовах, визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «Бізнес Позика» направлено відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-9768 на номер телефону НОМЕР_1 (зазначений відповідачем у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий відповідачем було введено/відправлено. Таким чином, 20.08.2025 року між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем було укладено Договір №516336-КС-012 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». 
Відповідно до умов Договору кредиту, ТОВ «Бізнес Позика» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 6000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1% за кожен день користування Кредитом. Пунктом 2 кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом нараховується на залишок заборгованості по Кредиту, наявної на початок календарного дня за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. 
ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 6000 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 , яка відповідачем була зазначена при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою про перерахування коштів. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконала, у зв`язку з чим, станом на 13.03.2026 року утворилась заборгованість у розмірі 20340 грн, з них: заборгованість за тілом кредиту - 6000 грн, заборгованість за процентами за користування кредитом - 10140 грн, заборгованість за відсотками згідно ст.625 ЦКУ - 3000 грн, заборгованість за комісією - 1200 грн. Тому, вважаючи свої права порушеними, позивач просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2662,40 грн. 
Після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, ухвалою від 17.04.2026 року позовна заява була прийнята судом до розгляду та відкрито провадження по справі, а також витребувано докази від АТ «Сенс Банк».
Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просив розглянути справу у його відсутність, на задоволенні позову наполягає. Згоден на заочний розгляд справи /а.с.2-10/. Тому справа розглянута у відсутність представника позивача, що відповідає вимогам ст.223 ЦПК України.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином /а.с.69, 70/, відзив на позов не подала. Тому суд визнає причини неявки відповідача неповажними і тому справа розглянута у її відсутність в порядку п.1 ч.3 ст.223, ст.280 ЦПК України з постановленням заочного рішення.
Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Ст.639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
У ст.3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частина 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
За змістом ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Як вбачається з положень ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію").
Частиною 1 ст.204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. 
Згідно зі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
В анкеті Клієнта в інформаційно-телекомунікаційній системі https://my.tpozyka.com/ відповідач зазначила інформацію щодо своїх анкетних даних, РНОКПП, номеру телефону, адреси електронної пошти та номеру банківської картки для перерахування коштів (№ НОМЕР_2 ) /а.с.32/. 
20.08.2025 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено Договір №516336-КС-012 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), згідно умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 6000 грн., шляхом перерахування коштів на банківську картку Позичальника № НОМЕР_3 , строком на 24 тижні, до 04.02.2026 року, під фіксовану стандартну процентну ставку - 1% на день, зі сплатою комісії за надання кредиту в сумі 1200 грн. /а.с.11-13, 14-15, 16-21, 22-26/.
Згідно з п.3.1 Договору, Договір укладається з використанням ІКС Кредитодавця, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» шляхом надання пропозиції укласти Договір (оферти) Кредитодавцем та її прийняття (акцептування) Позичальником.
Послідовність дій товариства та клієнта в ІТС щодо укладення електронного договору про надання кредиту викладено у візуальній формі послідовності дій, складеної ТОВ «Бізнес Позика» /а.с.31/. 
Договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-9768.
Згідно з п.2.1 кредитного договору, Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти в розмірі 6000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (надалі - Правила).
Спосіб перерахування Позичальнику Кредиту встановлений п.4.1 Договору: шляхом безготівкового перерахування коштів на реквізити електронного платіжного засобу, який зазначений в розділі 12 Договору.
У розділі 12 Договору «Реквізити та підписи сторін» зазначено номер електронного платіжного засобу відповідача ОСОБА_1 : НОМЕР_3 .
Згідно підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів, ТОВ «ПрофітГід» підтверджує, що в рамках Договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів №ПГ-5 від 04.11.2020 року та на підставі платіжної інструкції (замовлення) відправника, ТОВ «ПрофітГід» було здійснено наступний успішний переказ грошових коштів на рахунок отримувача: платник - ТОВ «Бізнес Позика», номер транзакції - 45567-76265-72643, дата та час здійснення переказу - 20.08.2025 р. о 11:13 год., сума переказу - 6000 грн, номер платіжної картки отримувача - НОМЕР_3 , емітент платіжної картки отримувача - SENSE BANK, код авторизації - 124162, призначення платежу - перерахування коштів ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_4 зг. до кредитного дог.№516336-КС-012 від 20.08.2025 /а.с.27/.
Як вбачається з наданої АТ «Сенс Банк» на виконання ухвали про витребування доказів інформації, на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) банком емітовано картку № НОМЕР_2 , рахунок до карти НОМЕР_5 . Також надано виписку про рух коштів по вказаній картці, згідно з якою 20.08.2025 року о 11:13 год на вказаний картковий рахунок надійшло 6000 грн /а.с.59, 60-63/.
Таким чином, факт виконання кредитодавцем своїх зобов`язань за договором щодо видачі позичальнику кредитних коштів підтверджений. 
Згідно з п.5.2.3 Договору, Позичальник зобов`язаний повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та інші платежі, передбачені Договором, до закінчення строку (терміну) дії Договору.
Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідачем не здійснено жодного платежу на погашення заборгованості та станом на 12.03.2026 року, на думку представника позивача, розмір заборгованості відповідача складає 20340 грн, з них: заборгованість за тілом кредиту - 6000 грн, заборгованість за відсотками - 10140 грн, заборгованість за комісією - 1200 грн, заборгованість за відсотками за ст.625 ЦК України - 3000 грн /а.с.29-31/.
Аналогічна інформація щодо розміру заборгованості міститься і в довідці про стан заборгованості відповідача /а.с.28/.
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до п.5.2.3 Договору, ст.ст.526, 1049, 1050, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний належним чином виконувати взяті зобов`язання, повернути кредит та сплатити проценти, в строки та в порядку, що встановлені договором.
При цьому, відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання, або не виконав його в строк, передбачений договором. 
Таким чином, оскільки відповідач не виконала свої зобов`язання за кредитним договором в строк, передбачений договором, то позов в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 6000 грн, за відсотками за користування кредитом в сумі 10140 грн та за комісією в сумі 1200 грн, а всього в сумі 17340 грн підлягає задоволенню.
Що стосується вимог про стягнення заборгованості за відсотками на підставі ст.625 ЦК України, слід зазначити наступне.
Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Позивачем нараховано відсотки згідно ст.625 ЦК України на загальну суму 3000 грн.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Воєнний стан в Україні запроваджено Указом Президента «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, з 05:30 год 24.02.2022 року строком на 30 діб, в подальшому його дія продовжувалася і триває до цього часу.
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється:
1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування;
2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит;
3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Враховуючи, що строк дії таких обмежень триває із 24 лютого 2022 року і на період дії воєнного, надзвичайного стану та тридцятиденний строк після його припинення або скасування, на теперішній час воєнний стан триває, а позивачем нараховано відсотки згідно ч.2 ст.625 ЦК України за невиконання відповідачем грошових зобов`язань за кредитним договором саме в цей період, то суд вважає, що 3000 грн підлягають списанню кредитодавцем (позивачем у справі) в силу вимог пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Тому підстави для стягнення з відповідача відсотків за прострочення виконання грошового зобов`язання, нарахованих на підставі ст.625 ЦК України відсутні і в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Відповідно до ч.1, п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Так як позов задоволено частково (на 85,25%), то з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 2269,70 грн (2662,40 грн * 85,25%).
Керуючись ст.ст.10, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 280 ЦПК України, 
У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (адреса: 01133, м.Київ, бульвар Лесі Українки, буд.26, офіс 411, код ЄДРПОУ 41084239) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 20340 грн задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" заборгованість за Договором №516336-КС-012 про надання кредиту від 20.08.2025 року в сумі 17340 грн (з них: заборгованість за тілом кредиту - 6000 грн, заборгованість за відсотками - 10140 грн, заборгованість за комісією - 1200 грн).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2269,70 грн 
У задоволенні іншої частини позову відмовити.
Відповідно до п.п.15.5) п.1 Перехідних положень ЦПК України, на рішення може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Окнянський районний суд Одеської області або безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Повне судове рішення складено 17.06.2026 року.

Суддя	О. Л. Чеботаренко