РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

01 липня 2026 року 	м. Рівне	№460/929/25	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дудар О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом
 	ОСОБА_1 	
до	Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області 	
 	про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, 	
В С Т А Н О В И В:
Позивач просить суд з урахуванням заяви про усунення недоліків:
- визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо обмеження пенсії максимальним розміром;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області перерахувати та провести виплату пенсії без обмеження максимальним розміром з 07.01.2025.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.01.2025 головуючим суддею у справі визначено суддю Махаринця Д.Є. 
Ухвалою суду від 27.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву.
Відповідно до розпорядження Рівненського окружного адміністративного суду від 09.09.2025 №831 призначено автоматизований розподіл справи №460/929/25 у зв`язку з тимчасовим відстороненням від здійснення правосуддя судді Махаринця Д.Є. головуючого у справі №460/929/25.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.09.2025 головуючим суддею у справі визначено суддю Дудар О.М.
Ухвалою суду від 11.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та вирішено продовжити здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 
Ухвалою суду від 27.05.2026 позовну заяву залишено без руху, встановлено строк для усунення недоліків.
Ухвалою суду від 02.06.2026 продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідач у встановлений судом строк відзиву не подав.
Враховуючи вимоги ч. 6 ст. 162 КАС України, суд вирішив справу за наявними матеріалами.
Розглянувши позовну заяву, дослідивши письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з розрахунку 90% грошового забезпечення.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 22.03.2021 у справі №460/633/21, яке набрало законної сили 17.06.2021, суд постановив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку та виплати з 01.04.2019 основного розміру пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.11.2020 №12/1/хг14191/1619;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 01.04.2019 основного розміру пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.11.2020 №12/1/хг14191/1619, з врахуванням проведених виплат.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 20.10.2022 у справі №460/15756/21, яке набрало законної сили 22.011.2022, суд постановив: 
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо зменшення і виплати ОСОБА_1 пенсії за вислугу років при проведенні перерахунку на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 20.11.2020 №12/1/хг14191/1619, починаючи з 01.04.2019 у розмірі 70% замість 90% грошового забезпечення;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, починаючи з 01.04.2019, на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 20.11.2020 №12/1/хг14191/1619, виходячи з основного розміру пенсії 90% грошового забезпечення, з урахуванням раніше проведених виплат.
03.12.2024 позивач із заявою звернувся до відповідача, у якому просив перерахувати та проводити виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром з урахуванням раніше здійснених виплат та рішень судів.
Листом №188-14188/Л-03/8-1700/25 від 07.01.2025 відповідач повідомив, що розмір нарахованої пенсії станом на дату звернення складає 33884,32грн. Зазначив, що ч.7 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (в редакції, що діяла у 2016 році) встановлено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Вказує, що статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України...” на відповідний рік встановлено, що прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 01.12.2021 становить 1934,00грн, з 01.07.2022 — 2027,00грн, з 01.12.2022 — 2093,00грн, 01.03.2024 — 2361,00грн.
Відповідач повідомив, що максимальний розмір пенсії складає з 01.12.2021 — 19340,00грн, з 01.07.2022 — 20270,00грн, з 01.12.2022 — 20930,00грн, 01.03.2024 — 23610,00грн.
Оскільки резолютивна частина рішень суду у справах №460/533/21, 460/15756/21 не містить зобов`язання щодо виплати пенсії без обмеження максимальним розміром, то розмір пенсійної виплати після перерахунків ( в т.ч. з врахуванням постанов Кабінету Міністрів України №118 від 16.02.2022 року, №168 від 24 лютого 2023 та №185 від 24.02.2024) є максимально допустимим і станом на дату звернення складає 23610,00грн.
Вважаючи дії відповідача щодо здійснення нарахування та виплати пенсії з обмеженням її максимальним розміром, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992№2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ).
Відповідно до преамбули вказаного Закону держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Частиною 3 статті 43 Закону №2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п.2 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991№2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (п.3 ст.9 Закону №2011-ХІІ).
Згідно із частиною сьомою статті 43 Закону №2262-XII в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 №911-VIII, чинній з 01.01.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740,00 грн.
Однак, Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" зі змінами, а саме: частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740,00 грн.
Відповідно до пункту 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.
Згідно з частиною другою статті 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Отже, правовим наслідком прийняття Конституційним Судом України Рішення від 20.12.2016 № 7-рп/2016, є втрата чинності із 20.12.2016 норм частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII.
Крім того, відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774-VIII (далі - Закон №1774-VIII), який набрав чинності з 01.01.2017, у частині сьомій статті 43 Закону №2262-ХІІ слова і цифри "у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 року".
Проте, суд зауважує, що починаючи 20.12.2016 норми статті 43 Закону №2262-ХІІ не містять приписів про обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. Внесені Законом № 1774-VIII до частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії) є нереалізованими та самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.
Такий правовий висновок щодо застосування приписів статті 43 Закону № 2262-ХІІ після ухвалення Конституційним Судом України Рішення від 20.12.2016 № 7-рп/2016 узгоджується з висновками, висловленими Верховним Судом у постановах, зокрема, від 30.10.2020 у справі № 522/16881/17, від 09.11.2020 у справі №813/678/18 та від 31.03.2021 у справі №815/3000/17.
Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області листом від №188-14188/Л-03/8-1700/25 від 07.01.2025 повідомив позивача, що на виконання рішень суду у справах №460/633/21, 460/15756/21 відповідач провів перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 20.11.2020 №12/1/хг14191/1619. 
Додатково повідомив, що виплату позивачу перерахованої пенсії відповідач здійснює із застосуванням обмеження максимального розміру пенсії згідно з частиною сьомою статті 43 Закону №2262-ХІІ., а саме: з 01.12.2021 — 19340,00грн, з 01.07.2022 — 20270,00грн, з 01.12.2022 — 20930,00грн, 01.03.2024 — 23610,00грн, про що відповідач повідомив позивача листом №188-14188/Л-03/8-1700/25 від 07.01.2025.
На підставі системного аналізу фактичних обставин справи та наведених вище норм права, суд дійшов висновку про те, що позивач має право на нарахування та виплату з 07.01.2025 перерахованої пенсії без обмеження її максимальним розміром.
Відтак, дії відповідача щодо виплати позивачу пенсії з 07.01.2025 з обмеженням максимального розміру порушують право позивача на соціальний захист та є протиправними.
Отже, враховуючи суть порушеного права (виплату пенсії з обмеженням її максимального розміру), суд вважає, що ефективним захистом прав позивача буде визнання протиправними дій відповідача щодо обмеження пенсії максимальним розміром, а також зобов`язання відповідача провести нарахування та виплату пенсії з 07.01.2025 без обмеження максимальним розміром, з урахуванням проведених раніше виплат.
Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч.2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на викладене, позов підлягає до задоволення.
Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України у суду відсутні. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром з 07.01.2025.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити з 07.01.2025 на рахування та виплату ОСОБА_1 пенсії, без обмеження її максимального розміру, з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 
Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7, м.Рівне, Рівненська обл., 33028, ідентифікаційний код юридичної особи 21084076) 

Рішення складено 01 липня 2026 року 

Суддя       О.М. Дудар