РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

21 травня 2026 року 	м. Рівне	№460/17219/25	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Нор У.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом
 	Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод мінеральної води "Маломидська" 	
до	Головного управління ДПС в Рівненській області 	
 	про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, -	

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод мінеральної води "Маломидська"звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС в Рівненській області про визнати протиправним та скасувати податкову Вимогу Головного управління ДПС у Рівненській області форми «Ю» за №0003547-1303-1700 від 25.04.2025.
Позов обгрунтовано тим, що Головним управлінням ДПС у Рівненській області 05.09.2025 подано до Рівненського окружного адміністративного суду позов до ТОВ «Завод мінеральної води «Маломидська» про стягнення податкового боргу у сумі 363 131,71 грн (справа №460/16057/25), до якого долучено податкову вимогу форми «Ю» №0003547-1303-1700 від 25.04.2025. Також контролюючим органом прийнято рішення про опис майна у податкову заставу та складено акт опису майна №1061. Позивач зазначає, що вказані документи отримав лише 19.08.2025, що підтверджується даними АТ «Укрпошта», при цьому податкову вимогу товариству належним чином не вручено, у зв`язку з чим про її існування та зміст ТОВ «Завод мінеральної води «Маломидська» дізналося лише після ознайомлення з матеріалами позовної заяви контролюючого органу.Ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Ухвалою суду від 26.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі; розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, згідно змісту якого вказав, що у спірних правовідносинах діяв в межах наданих повноважень, відтак підстави для задоволення позову відсутні.
Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, то відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Розглянувши позовну заяву, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на таке.
Судом встановлено, що 05 вересня 2025 року Головне управління ДПС у Рівненській області звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод мінеральної води «Маломидська» про стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках на загальну суму податкового боргу 363 131,71 грн, у межах адміністративної справи №460/16057/25.
Як вбачається зі змісту додатків до зазначеної позовної заяви, контролюючим органом до матеріалів позову долучено, зокрема, податкову вимогу форми «Ю» №0003547-1303-1700 від 25 квітня 2025 року, сформовану щодо ТОВ «Завод мінеральної води «Маломидська» на суму податкового боргу 363 131,71 грн.
Також з матеріалів справи вбачається, що 04 серпня 2025 року Головним управлінням ДПС у Рівненській області прийнято рішення про опис майна ТОВ «Завод мінеральної води «Маломидська» у податкову заставу.
Крім того, контролюючим органом складено акт опису майна №1061 від 04 жовтня 2024 року у податкову заставу, яким проведено опис майна товариства. При цьому позивач зазначає, що фактичний опис майна був здійснений понад десять місяців до моменту отримання товариством відповідних документів.
Зазначені рішення та акт опису майна ТОВ «Завод мінеральної води «Маломидська» отримало лише 19 серпня 2025 року, тобто через значний проміжок часу після їх складення та майже через чотири місяці з дати формування податкової вимоги від 25 квітня 2025 року.
Факт отримання зазначених документів 19 серпня 2025 року, за твердженням позивача, підтверджується роздруківкою з офіційного вебсайту АТ «Укрпошта» за штрихкодовим ідентифікатором поштового відправлення, зазначеним на конверті: 3302300250022.
Разом із тим ТОВ «Завод мінеральної води «Маломидська» вказує, що не було належним чином повідомлене контролюючим органом про існування та зміст податкової вимоги форми «Ю» №0003547-1303-1700 від 25 квітня 2025 року.
За твердженням товариства, фактично воно не знало про наявність зазначеної податкової вимоги та вперше дізналося про її існування лише з додатків до позовної заяви Головного управління ДПС у Рівненській області, поданої до суду 05 вересня 2025 року у справі №460/16057/25.
Позивач також зазначає, що податкову вимогу форми «Ю» №0003547-1303-1700 від 25 квітня 2025 року ТОВ «Завод мінеральної води «Маломидська» не отримувало.
На підтвердження вказаних обставин позивач посилається на роздруківку з офіційного вебсайту АТ «Укрпошта» за штрихкодовим ідентифікатором поштового відправлення, зазначеним на конверті: 3302300231540, яка, на думку позивача, підтверджує факт неналежного вручення товариству зазначеної податкової вимоги.
За таких обставин позивач вважає, що податкова вимога форми «Ю» №0003547-1303-1700 від 25 квітня 2025 року не була належним чином вручена ТОВ «Завод мінеральної води «Маломидська», , а товариство не було своєчасно та належно повідомлене про її існування, зміст і правові наслідки.Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Обов`язок сплати податків платником передбачений пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України, відповідно до якого, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно з пп.14.1.39 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
В силу вимог п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою
Враховуючи вимоги п.56.11 ст.56 Податкового кодексу України грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків, не підлягає оскарженню.
Пунктом 57.3 ст.57 Податкового кодексу України передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Згідно з п.58.1 ст.58 Податкового кодексу України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.
За правилами, визначеними ст.59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Суд враховує, що належне вручення податкової вимоги є обов`язковою передумовою виникнення передбачених Податковим кодексом України правових наслідків, пов`язаних із застосуванням заходів стягнення податкового боргу та поширенням права податкової застави. Неналежне повідомлення платника податків про податкову вимогу фактично позбавляє його можливості реалізувати гарантоване законом право на адміністративне та судове оскарження відповідного рішення контролюючого органу.
Зазначений висновок узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, викладеними, зокрема, у постановах від 10.06.2020 у справі №826/17414/18 та від 03.02.2021 у справі №520/7645/19, у яких суд касаційної інстанції дійшов висновку, що податкова вимога, не вручена платнику податків у визначеному законом порядку, не породжує для такого платника правових наслідків.
Суд критично оцінює доводи позивача щодо неузгодженості податкового боргу та вважає їх такими, що не ґрунтуються на фактичних обставинах справи та вимогах податкового законодавства, з огляду на таке.
Судом встановлено, що рішенням Рівненський окружний адміністративний суд від 10.09.2024 у справі №460/23536/23 у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод мінеральної води «Маломидська» до Головне управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 23.08.2023 №704317000702, №704417000702, №704517000702, податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу відмовлено повністю.
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, позивач скористався правом на його апеляційне оскарження. Водночас постановою Восьмий апеляційний адміністративний суд від 02.04.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод мінеральної води «Маломидська» залишено без задоволення, а рішення Рівненський окружний адміністративний суд від 10.09.2024 — без змін.
Отже, судове рішення у справі №460/23536/23 набрало законної сили 02.04.2025 — у день прийняття постанови судом апеляційної інстанції, якою завершено апеляційний перегляд справи та остаточно підтверджено правомірність прийняття контролюючим органом податкових повідомлень-рішень від 23.08.2023 №704317000702, №704417000702 та №704517000702.
Відповідно до абзацу другого пункту 56.15 статті 56 Податкового кодексу України, протягом строку адміністративного або судового оскарження рішення контролюючого органу податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що законодавець пов`язує статус неузгодженого грошового зобов`язання виключно з фактом триваючої процедури його адміністративного або судового оскарження. Водночас після завершення такої процедури та набрання законної сили судовим рішенням, яким підтверджено правомірність визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання, відповідне грошове зобов`язання набуває статусу узгодженого.
Як убачається з матеріалів справи, у зв`язку з оскарженням позивачем податкових повідомлень-рішень від 23.08.2023, відповідні суми грошових зобов`язань були тимчасово виключені з обліку в інтегрованій картці платника податків, а податкова вимога від 25.09.2023 №0004203-1303-1700 — відкликана.
При цьому суд зазначає, що відкликання податкової вимоги в даному випадку не було наслідком скасування чи припинення податкового обов`язку позивача, а обумовлювалося виключно перебуванням спірних грошових зобов`язань у процедурі судового оскарження та наявністю у них статусу неузгоджених.
Так, згідно з пунктом 60.1 статті 60 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, зокрема, у разі: самостійного погашення платником податків суми податкового боргу; скасування контролюючим органом раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги; зменшення контролюючим органом суми грошового зобов`язання або податкового боргу; скасування рішенням суду, яке набрало законної сили, податкового повідомлення-рішення чи податкової вимоги; зменшення рішенням суду, яке набрало законної сили, суми грошового зобов`язання або податкового боргу. 
Водночас жодна із наведених обставин у даному випадку не настала, оскільки судовими рішеннями у справі №460/23536/23 не було скасовано чи змінено податкові повідомлення-рішення від 23.08.2023, а навпаки — підтверджено їх правомірність та законність.
Крім того, відповідно до підпункту 14.1.152 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України погашення податкового боргу — це зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом. Матеріали справи не містять доказів погашення позивачем визначених контролюючим органом сум грошових зобов`язань, а відтак відсутні підстави вважати спірний податковий борг припиненим або таким, що не підлягає обліку.
Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, передбаченими пунктом 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру його оскарження.
Отже, у період судового оскарження податкових повідомлень-рішень обов`язок зі сплати відповідних сум грошового зобов`язання був відтермінований до завершення процедури судового перегляду. Однак після набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції від 02.04.2025, яким у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод мінеральної води «Маломидська» відмовлено, визначені контролюючим органом суми грошових зобов`язань остаточно набули статусу узгоджених.
Судом також встановлено, що на розгляді Рівненський окружний адміністративний суд перебувала справа №460/13105/24 за позовом Головне управління ДПС у Рівненській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод мінеральної води «Маломидська» про стягнення податкового боргу у розмірі 363 131,71 грн.
У зв`язку з тим, що на момент розгляду зазначеної справи тривав судовий розгляд спору щодо правомірності податкових повідомлень-рішень, а відповідні грошові зобов`язання вважалися неузгодженими, контролюючим органом було подано клопотання про залишення позову без розгляду.
Ухвалою Рівненський окружний адміністративний суд від 11.09.2025 провадження у справі поновлено, а позовну заяву Головне управління ДПС у Рівненській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод мінеральної води «Маломидська» про стягнення податкового боргу залишено без розгляду.
Разом з тим, зазначені процесуальні дії контролюючого органу та суду не свідчать про відсутність податкового боргу як такого, а були зумовлені виключно необхідністю дотримання вимог статті 56 Податкового кодексу України щодо неможливості примусового стягнення неузгодженого грошового зобов`язання до завершення процедури його судового оскарження.
Після набрання законної сили рішенням у справі №460/23536/23 контролюючим органом було поновлено облік відповідних сум у інтегрованій картці платника податків та, керуючись статтею 59 Податкового кодексу України, сформовано нову податкову вимогу від 25.04.2025 №0003547-1303-1700, яку направлено позивачу рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення.
Згідно з даними інтегрованої картки платника податків, за Товариством з обмеженою відповідальністю «Завод мінеральної води «Маломидська» обліковується податкова заборгованість з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 363 131,71 грн.
Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг — це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений законом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Отже, беручи до уваги, що рішення Рівненський окружний адміністративний суд від 10.09.2024 у справі №460/23536/23 залишене без змін постановою Восьмий апеляційний адміністративний суд від 02.04.2025 та набрало законної сили, а визначені податковими повідомленнями-рішеннями від 23.08.2023 №704317000702, №704417000702 та №704517000702 суми грошових зобов`язань не були скасовані чи змінені у встановленому законом порядку, суд доходить висновку, що відповідні грошові зобов`язання є узгодженими, а облікована за позивачем сума у розмірі 363 131,71 грн має статус податкового боргу у розумінні підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України.
Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.
Позивач в ході розгляду справи довів обґрунтованість позовних вимог в спірних правовідносинах, з огляду на наведене, суд дійшов висновку про задоволення позову.
Розподіл судових витрат здійснюється на підставі положень ст.139 КАС України. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод мінеральної води «Маломидська» до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги - відмовити повністю. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 
Повний текст рішення складений 21 травня 2026 року 
Учасники справи:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод мінеральної води "Маломидська" (вул. Шевченка, 170,с. Малий Мидськ,Рівненський р-н, Рівненська обл.,35013, ЄДРПОУ/РНОКПП 35051305) 
Відповідач - Головне управління ДПС в Рівненській області (вул. Відінська, 12,м. Рівне,Рівненська обл., Рівненський р-н,33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 44070166) 

Суддя       У.М. Нор