Справа № 570/1106/26
Номер провадження 2/570/1429/2026 
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2026 року м.Рівне
Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Гладишевої Х.В., за участю секретаря судового засідання: Ярошик І.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Свеа Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
в с т а н о в и в :
04 березня 2026 року до Рівненського районного суду Рівненської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (далі - позивач) із позовною заявою до ОСОБА_1 (далі — відповідач, ОСОБА_2 ), в якій просить стягнути з останнього на користь позивача заборгованість за кредитним договором №1841618 від 24.04.2021 року у розмірі 29 380 грн. 00 коп. та покласти на відповідача понесені судові витрати.
Короткий зміст заяв по суті справи.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідно до умов договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №1841618 від 24.04.2021 року ТОВ "Лінеура Україна" було надано відповідачу кредит в сумі 10 000,00 грн. на строк 12 днів зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в строки та на умовах, передбачених кредитним договором. 
Окрім того між ТОВ "Лінеура Україна" та ОСОБА_1 було укладено ряд додаткових договорів до кредитного договору №1841618, якими змінювалися строки кредитування. 
ТОВ "Лінеура Україна" свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначеними умовами кредитного договору. Відповідач у свою чергу не виконав умов кредитного договору. Станом на дату подання позовної заяви заборгованість відповідача становить 29 380,00 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту 10 000,00 грн; заборгованість за відсотками 19 380,00 грн.
08.02.2022 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "Росвен Інвест Україна" (нині ТОВ «Свеа Фінанс») було укладено договір факторингу №1-08022022, відповідно до умов якого ТОВ «Свеа Фінанс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржником ТОВ "Лінеура Україна", включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №1841618 від 24.04.2021 року.
Отже, термін повернення кредиту за кредитним договором та додатковими угодами до нього, у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не було погашено, у зв`язку з чим ТОВ «Свеа Фінанс» звернулося до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Відзив на позовну заяву до суду не надходив.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 30.03.2026 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін за останньою відомою адресою реєстрації проживання відповідача. 
Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 28.05.2026 року продовжено строк розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження строком на 30 днів. 
Клопотань від сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.
У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
Судом встановлено, що 24.04.2021 між ТОВ "Лінеура Україна" та ОСОБА_1 був укладений договір №1841618 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, у порядку визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію". Відповідно до умов вказаного Договору відповідачу було надано кредит у розмірі 10 000,00 грн. строком на 12 днів.
Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору. Графік платежів складений без врахування передбачених договором пролонгацій/автопролонгацій строку користування кредитом.
Стандартна процента ставка становить 1,90% в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору, якщо невиконані умови для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою Клієнта, відповідно до п.4.1 Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.2 Договору. Знижена процентна ставка становить 1,33% в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо Клієнт у межах строку, визначеного в п.1.3 Договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою Клієнта відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, Клієнт як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Клієнт за стандартною процентною ставкою до дати фактичного повернення кредиту (а у випадку пролонгації - до дати пролонгації (не включно), але в будь-якому випадку не більше ніж за період строку кредиту, зазначеного в п.1.3 Договору, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. (п.1.4.2 Договору).
Відповідно до п. 2.1 договору, кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 .
Позивач свої зобов`язання за договором виконав, перерахувавши 24.04.2021 року на рахунок ОСОБА_1 суму кредиту у розмірі 10 000 грн., що підтверджується листом ТОВ "Універсальні платіжні рішення" №22285-0403 від 04.03.2024 року.
05.05.2021 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір до договору №1841618 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, яким продовжено строк користування кредитом на 12 днів і встановлено дату повернення кредиту 18.05.2021 року.
18.05.2021 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір до договору №1841618 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, яким продовжено строк користування кредитом на 12 днів і встановлено дату повернення кредиту 31.05.2021 року.
31.05.2021 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір до договору №1841618 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, яким продовжено строк користування кредитом на 12 днів і встановлено дату повернення кредиту 13.06.2021 року.
16.06.2021 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір до договору №1841618 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, яким продовжено строк користування кредитом на 12 днів і встановлено дату повернення кредиту 29.06.2021 року.
08.02.2022 року між ТОВ "Лунеура Україна" та ТОВ "Росвен Інвест Україна" (нині ТОВ «Свеа Фінанс») було укладено договір факторингу №1-08022022, відповідно до якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредиторові, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені договором. 
Відповідно до Додатку №1 (Реєстру боржників) до Договору факторингу №1-08022022 від 08.02.2022 року, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №1841618 складає 29 380,00 грн, з яких 10 000,00 грн заборгованість по тілу кредиту, 19 380,00 грн заборгованість по відсотках.
Згідно розрахунку заборгованості, здійсненого позивачем, відповідач станом на дату подання позову має заборгованість перед позивачем на загальну суму 29 380,00 грн, з яких 10 000,00 грн заборгованість по тілу кредиту, 19 380,00 грн заборгованість по відсотках.
Доказів повного погашення заборгованості ані перед первісним кредитором, ані перед новим кредитором - позивачем у даній справі відповідач суду не надав.
Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви їх застосування.
Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України "Про електронну комерцію", який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У відповідності до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до положень ст.627 ЦК України, відповідно дост.6цього Кодексусторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 1 ст.1054ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У відповідності до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Частиною 1 ст.13 Закону України "Про споживче кредитування"зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
Статтею 3 Закону України "Про електронну комерцію"визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч.6ст.11 Закону України "Про електронну комерцію").
Частина 5 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Стаття 12 Закону України "Про електронну комерцію"визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно з частинами 1, 2 ст.6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
За правилами ч.1 ст.7 Закону України" Про електронні документи та електронний документообіг", оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис".
Відповідно до ч.3 ст.207 ЦК України, використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Згідно зі ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Статтею 640 ЦК України визначено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Відповідно до ст.642 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.
Згідно зі статтею 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
У ч.2 ст.517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свій обов`язок новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Згідно зі ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогамиЦК України.
За ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За правилом ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до частин 1, 2 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 "Позика. Кредит. Банківський вклад" ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст.1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Судом встановлено, що свої зобов`язання перед ОСОБА_1 ТОВ "Лінеура Україна" за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №1841618 від 24.04.2021 року виконало у повному обсязі, надавши відповідачу кредит на суму 10 000,00 грн.
Натомість, відповідач свої зобов`язання за вказаним договором ані перед первісним кредитором, ані перед новим кредитором - позивачем не виконав, заборгованість не погасив, що підтверджується розрахунком заборгованості, здійсненим ТОВ "Лінеура Україна", у зв`язку з чим за відповідачем утворився борг на загальну суму 29 380,00 грн, з яких 10 000,00 грн заборгованість по тілу кредиту, 19 380,00 грн заборгованість по відсотках.
Відступлення ТОВ "Лінеура Україна" свого права грошової вимоги до ОСОБА_1 ТОВ "Свеа Фінанс" за договором факторингу № 1-08022022 від 08.02.2022 року підтверджується наявними у справі доказами.
Так, суд погоджується з розміром заборгованості відповідача за тілом кредиту у сумі 10 000,00 грн, яка підлягає стягненню з відповідача. 
Що стосується стягнення з відповідача заборгованості по відсотках в сумі 19 380,00 грн, суд зазначає про наступне.
Так, судом встановлено, що кредитний договір № 1841618 був укладений 24.04.2021 року строком на 12 днів. 
Згідно умов договору, стандартна процента ставка становить 1,90% в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору, якщо невиконані умови для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою Клієнта, відповідно до п.4.1 Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.2 Договору. Знижена процентна ставка становить 1,33% в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо Клієнт у межах строку, визначеного в п.1.3 Договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою Клієнта відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, Клієнт як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Клієнт за стандартною процентною ставкою до дати фактичного повернення кредиту (а у випадку пролонгації - до дати пролонгації (не включно), але в будь-якому випадку не більше ніж за період строку кредиту, зазначеного в п.1.3 Договору, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. (п.1.4.2 Договору).
05.05.2021 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір до договору №1841618 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, яким продовжено строк користування кредитом на 12 днів і встановлено дату повернення кредиту 18.05.2021 року.
18.05.2021 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір до договору №1841618 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, яким продовжено строк користування кредитом на 12 днів і встановлено дату повернення кредиту 31.05.2021 року.
31.05.2021 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір до договору №1841618 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, яким продовжено строк користування кредитом на 12 днів і встановлено дату повернення кредиту 13.06.2021 року.
16.06.2021 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір до договору №1841618 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, яким продовжено строк користування кредитом на 12 днів і встановлено дату повернення кредиту 29.06.2021 року.
Тобто, згідно останньої додаткової угоди від 16.06.2021 року строк кредитування з відповідачем було продовжено до 29.06.2021 року.
Однак, як вбачається з розрахунку заборгованості ТОВ «Лінеура» відповідачу нараховувалися відсотки за кредитом після 29.06.2021 року, тобто поза строком кредитування, що суперечить чинному законодавству та правовим позиціям Верховного суду.
Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.
Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.
При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Отже, припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Разом з тим, під час розгляду даної справи суд враховує те, що Велика Палата Верховного Суду під час розгляду справи № 444/9519/12 (постанова від 28.03.2018 року) вказала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-16гс22) в п. 95-108, щодо нарахування процентів на підставі ст. 625 ЦК України, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що регулятивні відносини між сторонами кредитного договору обмежені, зокрема, часовими межами, в яких позичальник отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг (строком кредитування та визначеними у його межах періодичними платежами). Однак якщо позичальник порушує зобов`язання з повернення кредиту, в цій частині між ним та кредитодавцем регулятивні відносини трансформуються в охоронні.
Інакше кажучи, оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК Україниі охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.28)). 
У справі яка розглядається за умовами укладеного між сторонами договору №1841618 від 24.04.2021 року та додаткових угод до нього, кінцевим строком кредитування є 29.06.2021 року.
Відтак, в межах строку кредитування відповідач повинен був повернути кредит та сплатити відсотки і саме в межах цих строків має відбуватись нарахування відсотків, тоді як позивач обраховує зазначені відсотки за кредитним договором до 27.09.2021 (включно), що не відповідає зазначеним вище висновкам Великої Палати Верховного Суду.
Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідачем протягом строку кредитування періодично сплачувалися нараховані відсотки та станом на 29.06.2021 року (останній день строку кредитування) заборгованість по несплаті відсотків відповідача становила 2 470,00 грн.
Таким чином, з огляду на наведене, відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування кредитом з 29.06.2021 по 27.09.2021, тобто поза межами строку кредитування.
До сплати відповідачем підлягає сума заборгованості по відсотках за кредитним договором №1841618 від 24.04.2021 року та додатковими угодами до нього у розмірі 2 470,00 грн.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість у розмірі 12 470,00 грн., з яких: 10 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 2 470,00 грн - сума заборгованості за відсотками.
Розподіл судових витрат між сторонами. 
Як вбачається з платіжної інструкції кредитового переказу коштів №260 від 27.02.2026 року, позивач сплатив за подання даного позову 2 662,40 грн. судового збору. 
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в пропорційному розмірі до задоволених позовних вимог, що становить 1 130,02 грн (2 662,40 грн.*12 470,00 грн /29 380,00 грн); в іншій частині сплачений судовий збір покладається на позивача та відшкодуванню не підлягає.
Керуючись ст.ст.1, 3, 203-207, 509, 526-527, 530, 610-612, 625, 626, 628, 629, 633-634, 638, 639, 1048-1055, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 7-13, 15, 17-19, 23, 76-82, 89, 92, 95, 128, 141, 223, 240, 247, 258-259, 263-265, 267, 268, 272-279, 284, 288-289, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -  
у х в а л и в:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Свеа Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» заборгованість за кредитним договором №1841618 від 24.04.2021 року у розмірі 12 470,00 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту — 10 000,00 грн., заборгованість по процентах — 2 470,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» судовий збір у розмірі 1 130,02 грн.
На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Сторони справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» код ЄДРПОУ 37616221, адреса: вул.Іллінська, буд.8, м.Київ, 04070;
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_2 виданий Рівненським РВ УМВС України в Рівненській області 16.01.1999 року, РНОКПП НОМЕР_3 , остання відома адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 . 

Суддя Гладишева Х.В.