Справа № 740/604/26 
Провадження № 1-кп/740/233/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2026 року    місто Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ніжині кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №12026275490000010 від 01.01.2026, по обвинуваченню  ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ніжин Чернігівської області, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
встановив:
Суд визнав доведеним, що в травні 2025 року ОСОБА_4 , перебуваючи на околиці с. Курилівка Ніжинського району Чернігівської області, більш точної дати, часу та місця досудовим розслідуванням не встановлено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у порушення вимог Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 за № 622, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 за № 576, знайшла двадцять дев?ять патронів з маркувальними позначеннями на денцях «270 82» та один патрон з маркувальними позначеннями на денці «188 77», які підібрала та перенесла до домоволодіння за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , таким чином придбала та у подальшому зберігала без передбаченого законом дозволу до їх вилучення працівниками поліції.
14.01.2026 у період часу з 11 год 24 хв по 12 год 45 хв у ході проведення працівниками Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 у приміщенні сараю виявлено та вилучено двадцять дев?ять патронів з маркувальними позначеннями на денцях «270 82», які згідно висновку експерта є 5,45-мм (5,45х39) бойовими проміжними патронами з кулями зі сталевими сердечниками, та один патрон з маркувальними позначеннями на денці «188 77», який згідно висновку експерта є 7,62-мм (7,62x54R) бойовим гвинтівочним патроном з кулею «ЛПС» зі сталевим сердечником калібру, та які згідно висновку експерта є боєприпасами.
У судовому засіданні обвинувачена свою вину у вчиненому та інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю, щиро розкаялася, пояснила, що йшла і розмовляла по телефону, коли знайшла невідомий пакет у якому були коробка з патронами. Прийшла додому, положила в сарай і забула про нього. Під час обшуку по іншому кримінальному провадженню, що стосувалося її сина, поліція знайшла пакет з патронами, якій вона принесла, після того як знайшла. Про те, що потрібно було здати знахідку до органів внутрішніх справ, не знала. Та й забула про них. В подальшому буде обережніша з такими речами. Просила суворо не карати.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд враховує, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не заперечують проти такого порядку дослідження доказів, правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд прийняв до уваги визнання обвинуваченою своєї вини, докази, які ніким не оспорювались, та дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме придбання, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченій, суд враховує тяжкість та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке належить до тяжких злочинів, характер вчиненого діяння, особу обвинуваченої, яка не працює, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.
До обставин, що пом`якшують покарання, передбачені ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Виходячи з принципу індивідуалізації покарання та співмірності заходів примусу, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 та попередження вчинення нового кримінального правопорушення, призначити їй покарання за ч. 1 ст. 263 КК України в межах санкції статті, із застосуванням до обвинуваченої положень ст. 75, 76 КК України щодо звільнення від відбування покарання та виконанням покладених судом обов`язків.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Обвинуваченій запобіжний захід не обирався. Підстав для обрання у відношенні ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
За приписами ст. 100 КПК України вилучені під час досудового розслідування або судового розгляду вогнепальна або холодна зброя, а також боєприпаси після необхідних досліджень, після проведення необхідних експертиз або слідчих дій передаються до органів внутрішніх справ. Речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, повертаються власнику. Майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, передається відповідним установам або знищується.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 3119,90 грн підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави (а. с. 41).
Керуючись ст. 75, 76 КК України, ст.ст. 100, 349, 368, 373, 374, 393, 395 КПК України, суд, -
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України і призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити  ОСОБА_4  від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, якщо вона протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки , передбачені ст. 76 КК України:
1) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Початок іспитового строку слід рахувати з моменту проголошення вироку.
Речові докази:
- 26 бойових патронів з кулями зі сталевими сердечниками – передати на потреби Збройних Сил України.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 3119 (три тисячі сто дев`ятнадцять) гривень 90 копійок.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення
Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1