УХВАЛА

03 червня 2026 року 
м. Київ
справа №420/4272/26
адміністративне провадження №К/990/23623/26
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Уханенка С.А.,
суддів: Білак М.В.,  Жука А.В., 
перевірив касаційну скаргу Державного бюро розслідувань на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до начальниці відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Управління забезпечення діяльності Державного бюро розслідувань Згіблової Оксани Олексіївни, Державного бюро розслідувань про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
У лютому 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Управління забезпечення діяльності Державного бюро розслідувань Згіблової О.О., Державного бюро розслідувань, в якому просив:
-визнати протиправною бездіяльність щодо надання інформації на запит позивача про інформацію від 06 лютого 2026 року; 
-зобов`язати надати відповідь на запит позивача про інформацію від 06 лютого 2026 року щодо надання копій документів, якими підтверджується трудовий шлях Олексія Сухачова у складі Державного бюро розслідувань за період з серпня 2020 року по теперішній час, які б містили зазначення посади, дати та підстав призначення на посаду.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2026 року відкрито провадження у справі.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2026 року (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 19 березня 2026 року) позовну заяву залишено без руху на підставі частини тринадцятої статті 171 КАС України, а саме у зв`язку із ненаданням позивачем доказу направлення на адресу начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Управління забезпечення діяльності Державного бюро розслідувань копій позовної заяви з додатками.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 206 року позов залишено без розгляду.
Не погоджуючись з ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 року, позивачем подано апеляційну скаргу.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2026 року про залишення позову без розгляду скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
22 травня 2026 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» Державне бюро розслідувань надіслало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2026 року у цій справі
Заявник касаційної скарги, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2026 року, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2026 року залишити в силі.
Предметом касаційного оскарження є постанова суду апеляційної інстанції, як ухвалена за наслідками розгляду ухвали суду першої інстанції про залишення позову без розгляду. 
Відповідно до частини другої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Отже, постанова суду апеляційної інстанції, як ухвалена за наслідками розгляду ухвали суду першої інстанції про залишення позову без розгляду, може бути оскаржена в суді касаційної інстанції. 
За правилами абзацу 2 частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
Ухвалюючи оскаржувану постанову від 13 травня 2026 року, суд апеляційної інстанції виходив з того, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що реєстрація електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі є правом, а не обов`язком начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Управління забезпечення діяльності Державного бюро розслідувань, проте, як вказав суд апеляційної інстанції, матеріали справи свідчать, що копія позовної заяви з додатками направлена позивачем засобами Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи до електронного кабінету Державного бюро розслідувань. Суд апеляційної інстанції на підтвердження свого висновку послався на частину дев`яту статі 126 КАС України, відповідно до якої вважається, що повістку вручено посадовій чи службовій особі, яка є учасником судового процесу, якщо її доставлено за адресою місця служби цієї особи в порядку, встановленому частиною восьмою цієї статті.
Суд апеляційної інстанцій вказав про помилковість висновків суду першої інстанції про залишення позову без розгляду на підставі частини п`ятнадцятої статті 171 КАС України.
Водночас заявник касаційної скарги не погоджується з мотивами суду апеляційної інстанції та зазначає, що висновки суду апеляційної інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та ухвалені внаслідок неправильного застосування та порушення норм процесуального права (частини дев`ятої статті 44, частини другої статті 161, пункту 2 частини п`ятої статті 296 КАС України), що призвело до безпідставного скасування ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2026 року про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду й поставило відповідачів в нерівні умови перед законом та судом.
На думку скаржника, необґрунтованим є посилання суду апеляційної інстанції на частину дев`яту статті 126 КАС України та висновок про те, що оскільки копію позовної заяви з додатками у даній справі вручено ДБР, як місця служби начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів УЗД ДБР, а тому вона вважається врученою й цій особі.
Отже, підставою відкриття касаційного провадження є правильність застосування судом апеляційної інстанцій положень статті 320 КАС України щодо підстав для скасування ухвали суду першої інстанцій про залишення позову без розгляду та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 248, 329, 334 КАС України, Суд
У Х В А Л И В:
1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Державного бюро розслідувань на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до начальниці відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Управління забезпечення діяльності Державного бюро розслідувань Згіблової Оксани Олексіївни, Державного бюро розслідувань про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
2. Витребувати справу № 420/4272/26 із Одеського окружного адміністративного суду.
3. Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС "Електронний кабінет", а у разі його відсутності - засобами поштового зв`язку.
4. Іншим учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів надіслати через підсистему "Електронний суд" у вигляді електронних документів до їхніх електронних кабінетів, якщо ці учасники внесені до цієї автоматизованої системи. В іншому випадку, документи надсилаються цим учасникам засобами поштового зв`язку.
5. Установити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач: С.А. Уханенко
Судді: М.В. Білак
А.В. Жук