ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ  ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

03 липня 2026 року 	Справа № 160/11410/26  	
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,- 
УСТАНОВИВ:

І. ПРОЦЕДУРА

30.04.2026 року Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області через підсистему Електронний суд звернулися до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 , у якій позивач просить суд:
- стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області (49001, м.Дніпро, вул. Троїцька, 20-А, код ЄДРПОУ 40108866) заборгованість за предмети однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, у сумі 15818 (п`ятнадцять тисяч вісімсот вісімнадцять) грн. 22 коп.
Ухвалою суду від 04.05.2026 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку положень ст. 262 КАС України.
Також ухвалою суду від 04.05.2026 року витребувано у відповідача додаткові докази по справі, зокрема:
докази сплати заборгованості у добровільному порядку, згідно до вимог ст.ст. 72-77 Кодексу адміністративного судочинства України.
У відповідності до приписів статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 
У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Отже, рішення у цій справі приймається судом 03.07.2026 року, тобто у межах строку встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.

ІІ. ДОВОДИ ПОЗИВАЧА

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідачем отримано предмети однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився. 
Позивач вказує на те, що після звільнення зі служби в поліції, відповідач зобов`язаний був відшкодувати йому вартість предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, в сумі 15818,22 гривень.
Втім, всупереч вимогам Порядку №772, відповідач не відшкодував вартість предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився.

ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА 

Ухвалою суду від 04.05.2026 року відкрито провадження в цій адміністративній справі, та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, відповідно до ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ухвалою суду від 04.05.2026 року, відповідачу було запропоновано надати відзив на позовну заяву позивача по справі. 
Відповідачем отримано вказану вище ухвалу суду, що також підтверджується матеріалами справи. 
Згідно із ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. 
Згідно положень ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач є належно повідомленим про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом.

ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Суд, дослідив матеріали справи, з`ясував усі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінив докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізував застосування норм матеріального та процесуального права, встановив таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 проходив службу в Національній поліції України. 
Наказом ГУНП від 06.04.2026 року № 534 о/с капітана поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в Національній поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) з 06.04.2026 року. 
Згідно наказу ГУНП від 06.04.2026 року № 534 о/с сума відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, складає 15818,22 гривень. 
Згідно довідки-розрахунку УЛМТЗ ГУНП в Дніпропетровській області № 127/26 від 06.04.2026 року сума коштів, яка має бути сплачена для відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, складає 15818, 22 гривень. 
Про обов`язок відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, відповідач був повідомлений шляхом направлення листа на адресу реєстрації засобами поштового зв`язку посилки №R525000006276. 
Згідно довідки УФЗБО ГУНП в Дніпропетровській області від 17.04.2026 року №149294-2026, станом на 17.04.2026 року грошові кошти у сумі 15818,22 грн. на відшкодування ОСОБА_1 вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, на рахунок ГУНП не надходили. 
У зв`язку з тим, що відповідач у добровільному порядку заборгованість у повному обсязі не відшкодував, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладених в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.

V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон №580-VIII.
Відповідно до частин першої та другої статті 20 Закону № 580-VIII поліцейські мають єдиний однострій. Поліцейський отримує однострій безоплатно.
Зразки предметів однострою поліцейських затверджує Кабінет Міністрів України.
Правила носіння та норми належності однострою поліцейських затверджує Міністр внутрішніх справ України (частина четверта статті 20 Закону № 580-VIII).
Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України (частина третя статті 59 Закону № 580-VIII).
Опис і зразки предметів однострою поліцейських затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 № 823 «Про однострій поліцейських».
Механізм забезпечення поліцейських одностроєм згідно з нормами належності однострою поліцейських (у мирний час), організацію його використання та обліку визначає Порядок забезпечення поліцейських одностроєм (у мирний час), затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України 12.09.2017 №772 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 24.12.2019 № 1100), зареєстрований в Міністерстві юстиції України 03.10.2017 за №1224/31092 (далі - Порядок № 772).
Пунктом 2 розділу І Порядку №772 визначені такі поняття:
- однострій - загальна назва форменого одягу поліцейського, що складається з предметів, які видаються в тимчасове користування для виконання службових завдань, тренувань, навчань, занять тощо (інвентарне майно), та предметів особистого користування, які видаються в постійне користування і не використовуються як інвентарне майно;
- строк носіння (експлуатації) предметів однострою - час, установлений нормами належності, протягом якого предмет має носитися або перебувати в експлуатації.
Згідно з пунктом 3 розділу І Порядку №772 одностроєм згідно із цим Порядком забезпечуються поліцейські, зокрема, які проходять службу на відповідних посадах у Національній поліції України.
Строк носіння (експлуатації) предметів однострою починає обчислюватися з дня фактичної видачі їх у користування (експлуатацію) (пункт 1 розділу ІІІ Порядку № 772).
Згідно з пунктом 1 розділу ІV Порядку №772 предмети однострою особистого користування передаються поліцейським безоплатно.
Відповідно до пункту 2 розділу ІV Порядку №772 предметами однострою особистого користування забезпечуються поліцейські, визначені в пункті 3 розділу I цього Порядку, із дня призначення на посаду або зарахування на навчання до ЗВО.
Предмети однострою особистого користування видаються поліцейським на майбутній термін служби або з урахуванням навчання у ЗВО та на строк, що передбачений нормами належності. Чергова видача поліцейським однострою особистого користування проводиться після закінчення строків його експлуатації (носіння) (пункт 3 розділу ІV Порядку №772).
На підставі підпункту 4 пункту 1 розділу V Порядку № 772 відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, здійснюється в разі звільнення поліцейського за власним бажанням (крім поліцейських, які мають стаж служби в поліції 10 років і більше).
Для визначення суми коштів, яка має бути сплачена для відшкодування вартості предметів однострою, застосовується така формула:
С відш. = (Ц - (Ц / С норм./експ. * С факт./експ.)) * К, де:
С відш. - сума коштів, яка має бути сплачена для відшкодування вартості кожного предмета однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) якого не закінчився (далі - сума відшкодування);
Ц - вартість одиниці предмета однострою;
С норм./експ. - кількість місяців строку носіння (експлуатації) предмета однострою згідно з нормою належності однострою поліцейських;
С факт./експ. - кількість місяців фактичного строку носіння предмета однострою поліцейським на дату здійснення розрахунку (з урахуванням місяця видачі предмета однострою поліцейському та місяця його звільнення);
К - кількість предметів однострою, виданих поліцейському.
При розрахунку суми коштів, яка має бути сплачена для відшкодування вартості знаків розрізнення, ураховуються строки носіння предметів однострою, до яких були видані ці знаки розрізнення (пункт 2 розділу V Порядку № 772).
Розрахунок суми відшкодування здійснюється підрозділом забезпечення шляхом оформлення Довідки-розрахунку (пункт 3 розділу V Порядку № 772).
На підставі пункту 9 розділу V Порядку № 772 строк добровільного відшкодування поліцейським, особою, яку звільнено із служби в поліції, вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, становить п`ятнадцять днів із дня його звільнення із служби в поліції.
Відповідно до пункту 10 розділу V Порядку № 772 у разі несплати поліцейським, особою, яку звільнено зі служби в поліції, суми відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, протягом десяти днів із дня його звільнення зі служби в поліції підрозділ забезпечення в триденний строк з дня звільнення поліцейського зі служби в поліції інформує про це підрозділ правового (юридичного) забезпечення та підрозділ кадрового забезпечення за місцем звільнення зі служби. Одночасно із цим підрозділ забезпечення надсилає (надає) до підрозділу правового (юридичного) забезпечення завірені в установленому законодавством порядку копії Довідки-розрахунку, арматурної картки, роздавальних відомостей на предмети однострою, атестата на предмети однострою (за наявності) та інших документів, необхідних для здійснення позовної роботи, у двох примірниках.
Підрозділ кадрового забезпечення не пізніше трьох робочих днів з дня отримання інформації про несплату поліцейським, особою, яку звільнено зі служби в поліції, суми відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, надсилає (надає) до підрозділу правового (юридичного) забезпечення завірені в установленому законодавством порядку копії наказу (витягу з наказу) про звільнення поліцейського та Довідки-розрахунку у двох примірниках з відмітками про їх отримання або з документами, які підтверджують їх надсилання, визначеними в пункті 4 цього розділу.
З системного аналізу наведених норм Порядку №772 вбачається, що у разі звільнення поліцейського зі служби в поліції за наявності передбачених цим Порядком підстав він зобов`язаний відшкодувати вартість предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився.

VІ. ОЦІНКА СУДУ

Згідно із матеріалами справи, ОСОБА_1 проходив службу в Національній поліції України. 
Встановлено, що наказом ГУНП від 06.04.2026 року №534 о/с капітана поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в Національній поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) з 06.04.2026 року. 
Відповідно наказу ГУНП від 06.04.2026 року № 534 о/с сума відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, складає 15818,22 гривень. 
Згідно довідки-розрахунку УЛМТЗ ГУНП в Дніпропетровській області № 127/26 від 06.04.2026 року сума коштів, яка має бути сплачена для відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, складає 15818, 22 гривень. 
Згідно довідки УФЗБО ГУНП в Дніпропетровській області від 17.04.2026 року №149294-2026, станом на 17.04.2026 року грошові кошти у сумі 15818,22 грн. на відшкодування ОСОБА_1 вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, на рахунок ГУНП не надходили. 
Про обов`язок відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, відповідач був повідомлений шляхом направлення листа на адресу реєстрації засобами поштового зв`язку посилки №R525000006276. 
Доказів відшкодування зазначених коштів відповідачем матеріали справи не містять, у зв`язку з чим суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 15818,22 гривень вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився.
Отже, на підставі ст. 60 Закону України «Про Національну поліцію» та пункту 1 Розділу V Порядку, ОСОБА_1 зобов`язаний відшкодувати ГУНП вартість предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, у сумі 15818, 22 гривень. 
Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини четвертої статті 242 КАС України судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.
Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.
Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права, яка проявляється в рівності всіх перед законом, цілях і засобах, що обираються для їх досягнення.
Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід та неупередженість.
Положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, про таке.
Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки під час розгляду цієї справи, позивач витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз не поніс, підстави для стягнення судових витрат з відповідача відсутні.
Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:

Позовну заяву Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 , на користь Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області заборгованість за предмети однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, у сумі 15818,22 гривень. 
Розподіл судових витрат не здійснюється відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Позивач: Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області (49001, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Троїцька, 20-а, код ЄДРПОУ 40108866).
Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст рішення складено 03.07.2026 року.

Суддя В.В. Ільков