П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/20449/25 
Головуючий у 1-й інстанції: Нагірняк М.Ф. 
Суддя-доповідач: Драчук Т. О. 
15 травня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Драчук Т. О. 
суддів: Смілянця Е. С.  Полотнянка Ю.П. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та ОСОБА_1  на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09 березня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просила:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, які призвели до нарахування та виплати їй з 20.03.2024 пенсії на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 у справі №240/18317/24 без виконання вимог ч.4 ст.54 Закону України від 28.02.1991 №796-ХІ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", постанов Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», від 23.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» та від 25.02.2025 №209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити нарахування їй з 20.03.2024 пенсії на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 у справі №240/18317/24 з виконанням вимог ч.4 ст.54 Закону України від 28.02.1991 №796-XII Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", постанов Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», від 23.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» та від 25.02.2025 №209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році», тобто зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати їй з 11.01.2024 пенсію з урахуванням коефіцієнтів збільшення 1,14, 1,197, 1,0796, 1,115 та провести її виплату з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 09 березня 2026 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 07.07.2025 про перерахунок пенсії шляхом збільшення мінімального розміру пенсії з 20.03.2024 року - на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,14, 1,197, 1,0796, 1,115 відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», від 23.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» та від 25.02.2025 №209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.07.2025 про перерахунок пенсії шляхом збільшення мінімального розміру пенсії з 20.03.2024 року - на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,14, 1,197, 1,0796, 1,115 відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», від 23.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» та від 25.02.2025 №209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році та прийняти рішення по суті, з урахуванням правової оцінки суду, наданої у цьому рішенні.
У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що позивач посилається на ч. 4 ст. 54 Закону в редакції Закону № 1584-ІХ, відповідно до якої розміри пенсії, передбачені частиною третьою цієї статті, починаючи з 2022 року щороку з 1 березня індексуються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з урахуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців другого і третього частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 
Разом з тим, апелянт вважає, що оскільки позивачу пенсія обчислена на підставі статті 54 Закону в редакції Закону 230/96-ВР, ч. 4 ст. 54 Закону в редакції Закону № 1584-ІХ застосуванню не підлягає.
На думку апелянта, у разі застосування коефіцієнтів збільшення до пенсій, які обраховані виходячи з такої розрахункової величини, як мінімальна пенсія за віком, яка дорівнює розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом про Державний бюджет України на відповідний рік, буде мати місце подвійна індексація, оскільки при визначенні щороку розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, законодавець вже ураховує інфляційній процеси, що відбуваються у державі на момент прийняття Закону України про Державний бюджет України на відповідний рік. 
Такий висновок суду не протирічить наведеним вище положенням Закону України №796-ХІІ, які передбачаються проведення індексації пенсії по інвалідності, призначеної згідно з названим Законом. 
Оскільки Закон України №796-ХІІ передбачає два можливих варіанти розрахунку пенсії по інвалідності: 
виходячи з заробітку, отриманого за період роботи у зоні забруднення, або із заробітку, отриманого не в такій зоні, а також виходячи з мінімальної пенсії за віком, відрізняються і способи проведення індексації таких пенсій: 
для першого варіанту шляхом застосування коефіцієнтів збільшення, 
для другого – шляхом зміни розміру мінімальної пенсії за віком, який дорівнює розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. 
Викладене узгоджується з приписами Постанови №124, яка передбачає проведення перерахунку пенсій, обчислених відповідно до статті 54 Закону України №796-ХІІ саме у розмірі відшкодування фактичних збитків, а не у мінімальному розмірі. 
Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного суду від 13 березня 2025 року у справі №400/6254/24 за результатами надання правової оцінки діям органу Пенсійного фонду України щодо відсутності підстав для проведення індексації пенсії позивача після проведення її перерахунку у зв`язку зі зміною розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Оскільки розрахунок пенсії позивача з 20.03.2024 проведений виходячи з прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб у сумі 2361 грн, отже підстави для проведення індексації пенсії позивача із застосування коефіцієнтів збільшення, яка перерахована у зв`язку зі зміною розміру прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, відсутні.

Також, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що не зверталася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, оскільки у заяві від 07.07.2025 (вх. №25224/Н-0600-25 від 10.07.2025) з метою усунення порушення вимог ч.4 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", просила привести пенсію у відповідність до вимог чинного законодавства, та провести з 20.03.2024 індексацію пенсії та виплату проіндексованої пенсії. 
Також, зі змісту рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09.03.2026 у справі №240/20449/25 вбачається, що судом першої інстанції при розгляді спірних правовідносин застосовано нерелевантні висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 13.03.2025 у справі №400/6254/24 та не враховано наступне.
Так, зі змісту рішення територіального органу Пенсійного фонду України №918150814515 про перерахунок пенсії вбачається, що здійснюючи на виконання судового рішення нарахування основного розміру пенсії, територіальний орган Пенсійного фонду України не виконав вимог ч.4 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та не проіндексував пенсію у порядку, встановленому постановами КМУ від 16.02.2022 №118, від 24.02.2023 №168, від 23.02.2024 №185, від 25.02.2025 №209, тобто Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області після 07.05.2025 здійснило нарахування: 
- за період з 20.03.2024 по 28.02.2025 основний розмір пенсії 18888 грн. (2361х8=18888) без урахування коефіцієнтів збільшення 1,14, 1,197 та 1,0796, віднявши від нарахованого основного розміру основний розмір пенсії 4800 грн., який було нараховано з урахуванням вказаних коефіцієнтів збільшення, тобто 7071,36 грн. (4800х1,14х1,197х1,0796=7071,36); 
- за період з 01.03.2025 по даний час основний розмір пенсії 18888 грн. (2361х8=18888) без урахуванням коефіцієнтів збільшення 1.14, 1.197, 1.0796 та 1.115, віднявши від нарахованого основного розміру основний розмір пенсії 4800 грн., який було нараховано з урахуванням вказаних коефіцієнтів збільшення, тобто 7884,57 грн. (4800х1,14х1,197х1,0796х1.115=7884,57).
Отже, апелянт вважає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області при неправильному нарахуванні основного розміру пенсії застосовувало до нього коефіцієнти збільшення, а при правильному нарахуванні основного розміру пенсії не застосовувало коефіцієнти збільшення. Крім того, відповідачем вирахувано з основного розміру пенсії, встановленого на виконання рішення суду, нарахований та виплачений основний розмір пенсії, який було розраховано із застосуванням до нього коефіцієнтів збільшення. 
Позивач вказує, що згідно змісту листа Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 07.08.2025 №28602-25224/H-02/8-0600/25, у відповідь на заяву від 07.07.2025 щодо усунення порушення вимог ч.4 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" про проведення індексації пенсії, вбачається, що, всупереч вимогам ч.4 ст.54 Закону Nє796-XII, постанов Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118, від 24.02.2023 №168, від 23.02.2024 №185 та від 25.02.2025 №209, територіальний орган Пенсійного фонду України не збирається проводити та виплачувати індексацію пенсії, мотивуючи це тим, що такий обов`язок на нього не покладено рішенням суду. 
З вищенаведеного, всупереч висновкам оскарженого рішення суду, апелянт вважає, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо здійснення після 07.05.2025 нарахування з 20.03.2024 пенсії на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 у справі №240/18317/24 без виконання вимог ч.4 ст.54 Закону №796-Х|, постанов Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118, від 24.02.2023 №168, від 23.02.2024 №185 та від 25.02.2025 №209, є протиправними.
А відтак, з огляду на викладене, на думку позивача, наявні підстави для скасування оскаржуваного рішення з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення спору, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість судового рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційні скарги необхідно задовольнити частково, а рішення суду - скасувати, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Житомирській області та отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до статті 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 у справі №240/18317/24 зобов`язано Головне управління здійснити нарахування та виплату пенсії позивачу відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції Закон И України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №230/96- ВР в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, встановлених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, щомісячно з урахуванням раніше виплачених коштів з 20.03.2024.
Позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з заявою від 07.07.2025, в якій просила привести у відповідність до вимог ч. 4 ст. 54 Закону №796 розмір її пенсії, провівши індексацію пенсії з 20.03.2024.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 07.08.2025 позивача повідомлено, що на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 у справі №240/18317/24 позивачу з 20.03.2024 проведено перерахунок пенсії відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у редакції Закону України “ Про внесення змін і доповнень до Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, визначених Законом України «Про Державний бюджет України на відповідний рік». 
В результаті перерахунку на виконання рішення суду розмір пенсії з 20.03.2024 становить 22315,76, в тому числі основний розмір пенсії – 18888,00 грн (2361,00 грн. x 8) та з 01.01.2025 становить 19115,76 грн, в тому числі основний розмір пенсії – 18888,00 грн (2361,00 грн. x 8).
Також зазначено, що зобов`язань щодо проведення індексації пенсії, перерахованої ОСОБА_1 на виконання рішення суду від 18.12.2024, вищезазначеним рішенням суду на Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на покладалось.
Не погодившись із такою відмовою, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Приймаючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції, аналізуючи положення Порядку №22-1, які регулюють пенсійні правовідносини, дійшов висновку, що передбачено два альтернативні варіанти рішень, які можуть бути прийняті органами Пенсійного фонду за результатами розгляду заяви про призначення (переведення, перерахунку) пенсії: про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії, в не залежності від того, яким способом подана заява заявником. Тобто, у разі звернення особи до пенсійного органу із заявою про призначення (перерахунок, переведення) пенсії, останній зобов`язаний розглянути подану заяву та прийняти відповідне рішення.
Однак, у даному випадку Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області всупереч вищенаведених норм законодавства не прийняло жодного рішення за результатами розгляду заяви позивача від 07.07.2025 про перерахунок пенсії шляхом збільшення мінімального розміру пенсії з 20.03.2024 року на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,14, 1.197, 1.0796, 1,115 відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», від 23.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» та від 25.02.2025 №209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році.
При цьому, суд першої інстанції вказав, що не надає правову оцінку підставам, викладеним у його листі від 07.08.2025, оскільки такий документ не є рішенням суб`єкта владних повноважень (індивідуальним актом) у розумінні пункту 19 частини першої статті 4, частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, відтак не може бути предметом судового розгляду.
Відтак, оскільки відповідачем не прийнято жодного рішення, передбаченого Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у визначений законом строк, суд прешої інстанції дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Головного управління пенсійного фонду України в Житомирській області прийняти відповідне рішення за результатами розгляду заяви Позивача від 07.07.2025 про перерахунок пенсії шляхом збільшення мінімального розміру пенсії (18888) з 20.03.2024 на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,14, 1,197, 1,0796, 1,115 відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», від 23.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» та від 25.02.2025 №209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році.
В свою чергу, з огляду на викладене, суд першої інстанції вказав про передчасність вимоги щодо проведення перерахунку пенсії позивача.
Крім того, суд зазначив, що індексація має спеціальний статус виплати з боку держави у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, яка має систематичний характер, а тому індексація є невід`ємною складовою сум при розрахунку пенсії.
При цьому, розмір пенсії позивача визначається у відповідності до вимог статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", тобто в залежності від розміру прожиткового мінімуму на відповідний календарний період, а не в залежності від показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, і який враховувався для обчислення пенсії.
Тобто, механізм відшкодування знецінення грошових доходів позивача, зокрема, її пенсії, яка має систематичний характер, закладений в самому механізмі її нарахування та перерахунку у зв`язку із збільшенням прожиткового мінімуму у відповідному календарному періоді.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги позивача про зобов`язання пенсійний орган здійснити з 20.03.2024 індексацію пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, передбачену частиною третьою статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у відповідності до вимог статті 42 Закону № 1058-IV шляхом збільшення мінімального розміру пенсії з 20.03.2024 - на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,14, 1,197, 1,0796, 1,115 відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», від 23.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» та від 25.02.2025 №209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році по своїй суті є вимогою про подвійну індексацію такої пенсії.

Колегія суддів частково не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
У відповідності до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, надаючи оцінку доводам апеляційних скарг в частині висновків суду першої інстанції щодо зобов`язання пенсійний орган повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.07.2025 про перерахунок пенсії шляхом збільшення мінімального розміру пенсії з 20.03.2024 року - на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,14, 1,197, 1,0796, 1,115 відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», від 23.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» та від 25.02.2025 №209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році та прийняти рішення по суті, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Частина 5 статті 45 Закону №1058-IV передбачає, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійною фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку), поновлення пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 (далі - Порядок №22-1).
Відповідно до пункту 4.1 Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3). Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.
Пунктом 4.3 Порядку №22-1 визначено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Зміст положень частини п`ятої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пунктів 4.3 та 4.10 Порядку дає підстави дійти висновку, що результат розгляду порушеного у зверненні питання щодо призначення пенсії, перерахунку має оформлятися розпорядчим індивідуальним правовим актом у формі рішення (розпорядження) органу, що призначає пенсію.
Враховуючи викладене, в межах спірних правовідносин передбачено два альтернативні варіанти рішень, які можуть бути прийняті органами Пенсійного фонду за результатами розгляду заяви про призначення (переведення, перерахунку) пенсії: про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії, незалежно від того, яким способом подана заява заявником.
Таким чином, при зверненні особи до пенсійного органу із заявою про призначення (перерахунок, переведення) пенсії, останній зобов`язаний розглянути подану заяву та прийняти відповідне рішення.
Як встановлено судом, в поданій до пенсійного органу заяві позивач посилалась на положення ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідно до якої розміри пенсії, передбачені частиною третьою цієї статті, починаючи з 2022 року щороку з 1 березня індексуються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з урахуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців другого і третього частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 
З вищевказаного та рішення №918150814515 пенсійного органу про перерахунок пенсії вбачається, що нараховуючи з 20.03.2024 пенсію територіальним органом Пенсійного фонду України не виконано вимог ч.4 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та не проіндексовано розмір пенсії. 
У зв`язку з цим, з метою усунення порушення вимог ч.4 ст.54 Закону України "Про статує і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", позивач просила привести пенсію у відповідність до вимог чинного законодавства, та провести з 20.03.2024 по даний час індексацію та виплату проіндексованої пенсії.
Тобто, аналіз змісту поданої заяви свідчить про те, що позивач просила пенсійний орган здійснити індексацію пенсії та її виплату з 20.03.2024 відповідно до частини четвертої статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Водночас, колегія суддів зазначає, що заява позивача розглянута пенсійним органом відповідно до Закону України «Про звернення громадян», що відповідачем не заперечується.
Так, листом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 07.08.2025 позивача повідомлено, що в результаті перерахунку, проведеного на виконання рішення суду від 18.12.2024, розмір пенсії з 20.03.2024 становив 22315,76 грн., в тому числі основний розмір пенсії - 18888,00 грн. (2361,00 грн. х 8) та з 01.01.2025 становить 19115,76 грн., в тому числі основний розмір пенсії - 18888,00 грн. (2361,00 грн. x 8). При цьому, відповідачем зазначено, що рішенням суду від 18.12.2024 зобов`язань щодо проведення та виплати індексації пенсії, перерахованої на виконання рішення суду від 18.12.2024, не покладалось.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що в поданій заяві позивач просила здійснити індексацію пенсії не на виконання рішення суду, а відповідно до вимог ч. 4 ст.54 Закону №796.
Отже, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області всупереч вищенаведених норм законодавства не прийняло жодного рішення за результатом розгляду заяви позивача щодо проведення індексації пенсії.
Посилання відповідача у відповіді від 07.08.2025 на встановлений розмір пенсії після виконання судового рішення від 18.12.2024 у справі №240/18317/24, а також на відсутність в ньому інших зобов`язань не свідчить про належний розгляд заяви позивача, оскільки відповідач фактично не вирішив питання по суті заявленої вимоги щодо проведення або відмови у проведенні індексації пенсії.
Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що лист Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 07.08.2025 № 28602-25224/Н-02/8-0600/25 не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні пункту 19 частини першої статті 4, частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому відповідач допустив протиправну бездіяльність, оскільки не прийняв жодного з рішень, передбачених Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Згідно з п.4.7 Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.
Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність зобов`язання пенсійного орган повторно розглянути заяву ОСОБА_1 .
Водночас, колегія суддів вважає передчасними висновки суду першої інстанції щодо проведення індексації пенсії з урахуванням положень ч. 3 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", постанов Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», від 23.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» та від 25.02.2025 №209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році», оскільки подана позивачем заява по суті заявлених вимог пенсійним органом не була розглянута, а відповідне рішення про проведення або відмову у проведенні індексації не приймалось.
З огляду на вказане, суд апеляційної інстанції вважає, що підстави для надання правової оцінки наявності чи відсутності права на проведення індексації пенсії та її виплати відповідно до законності проведення перерахунку (індексації) та виплати пенсії позивачу відповідно до ч. 3 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", постанов Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», від 23.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» та від 25.02.2025 №209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році» – відсутні.
Враховуючи вказане, колегія суддів не надає оцінку доводам апеляційних скарг Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та ОСОБА_1 , які стосуються суті спірних правовідносин щодо наявності або відсутності у позивача права на проведення індексації пенсії відповідно до ч. 3 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та постанов КМУ №118, №168, №185, №209.
Відповідно до ч. 2 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення даної справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям постанови про часткове задоволення заявлених позовних вимог. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задовольнити частково.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09 березня 2026 року скасувати.
Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо нерозгляду вимог заяви ОСОБА_1 від 07.07.2025 про приведення пенсії у відповідність до вимог ч. 4 ст. 54 Закону України від 28.02.1991 №796-ХІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.07.2025 відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України від 28.02.1991 №796-ХІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та вимог Порядку №22-1 та ухвалити мотивоване рішення за результатами її розгляду.
В задоволенні інших вимог адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.  

Головуючий	 		Драчук Т. О.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Смілянець Е. С.    Полотнянко Ю.П.