04.06.2026 

Справа № 721/375/26
Провадження 2/721/278/2026
Р І Ш Е Н Н Я
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Путильський районний суд Чернівецької області в складі головуючої судді Стефанко У.Д., за участю секретаря судового засідання Серотюк С. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
У С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором №1436-0796 від 17.08.2024 року у сумі 100 000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 17.08.2024 між ТОВ "Укр Кредит Фінанс" та відповідачкою ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ "Укр Кредит Фінанс", в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як одне ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1436-0796. Зазначений кредитний договір разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким Позичальник був попередньо ознайомлений.
Відповідно до умов указаного кредитного договору відповідачу був наданий кредит у сумі 20 000,00 грн із строком кредитування - 365 днів, базовий період - 30 днів, комісія за видачу кредиту - 15% від суми кредиту; промо-ставка – 0,90% в день, знижена відсоткова ставка - 1,50% в день.
Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачці кредит відповідно до умов кредитного договору. Відповідачка підтвердила виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця. 
Між з тим, відповідачка порушила умови вказаного кредитного договору і не повернула у повному обсязі кредит та не виконала всі інші грошові зобов`язання перед кредитодавцем за договором. Станом на 18.03.2026 загальний розмір грошових вимог кредитодавця до відповідачки, які виникли на підставі кредитного договору становлять 117060,00 грн, з яких: 20000,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 94060,00 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами; 3000,00 грн – прострочена заборгованість за комісії.
Разом з тим Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ "Укр Кредит Фінанс", а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими комісією та процентами у сумі 17060,00 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 100 000,00 грн., з яких прострочена заборгованість за кредитом - 20000,00 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 80000,00 грн.
Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідачки зазначену заборгованість.
12.05.2026 року через систему "Електронний суд" від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, зокрема первинних документів, які б підтверджували існування кредитних відносин між нею та позивачем. Факт зарахування кредитних коштів у сумі 20000,00 грн саме їй матеріали справи не містять. Наявні у матеріалах справи довідка про перерахування кредитних коштів та розрахунок заборгованості складені самим позивачем, а тому не можуть бути достатніми та беззаперечними доказами фактичного надання кредиту. Також надана позивачем Liqpay квитанція містить лише частковий номер картки " НОМЕР_1 ", що не дає можливість встановити належність карткового рахунку саме їй. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог.
У судове засідання представник позивача не з`явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
У судове засідання відповідачка не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Копія ухвали про відкриття провадження у справі була надіслана відповідачці. З рекомендованого повідомлення, яке повернулись до суду вбачається, що відповідачка отримала копію ухвали суду особисто – 15.05.2026.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши докази викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні докази, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 17.08.2024 між ТОВ "Укр Кредит Фінанс" та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено Договір про відкриття кредитної лінії №1436-0796 продукту "CreditKasa", шляхом підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором А4810. За умовами договору позивач надав відповідачу кредит у сумі у сумі 20000,00 грн ( п. 4.1) із строком кредитування - 365 днів ( п. 4.13).
Кредит надається Позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1. цього Договору, на банківський рахунок Позичальника шляхом використання вказаних Позичальником реквізитів електронного платіжного засобу ( п. 4.6).
Реквізити електронного платіжного засобу НОМЕР_2 (розділ 13 кредитного договору) (а. с. 21).
Відповідно п. 4.10 Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з дати видачі Кредиту до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту, за наступною Стандартною процентною ставкою: 1.50% (одна ціла, п`ятдесят сотих процентів) за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 (ста вісімдесяти) календарних днів з дати укладення цього Договору. В цей період можливе використання Позичальником права користування Кредитом за Промо-ставкою та/або Зниженою та/або Пільговою процентною ставкою: 1.18% (одна ціла, вісімнадцять сотих процентів) за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 (ста вісімдесят першого) календарного дня дії Договору і до закінчення строку дії цього Договору або до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту (до тієї із зазначених дат, яка настане раніше).
Комісія за видачу кредиту становить 15.00 % (п`ятнадцять цілих, нуль сотих відсотки(-ів)) від суми виданого Кредиту (якщо в цьому пункті Договору значення розміру комісії за видачу Кредиту вказано 0% (нуль відсотків), вказане означає, що комісія за видачу Кредиту є відсутньою). Нарахування комісії за видачу кредиту здійснюється на суму виданого за цим Договором Кредиту у день видачі Кредиту ( п. 4.11).
Згідно вимог передбачених п.п. 10.1, 10.2 цього Договору позичальник за умови дотримання вимог, передбачених п.п.10.2, 10.3 цього Договору, користується програмами лояльності Кредитодавця та сплачує проценти (відсотки) за користування Кредитом за наступними ставкою (-ми): Промо-ставка (вид акційної процентної ставки) становить 0.90% (нуль цілих, дев`яносто сотих відсотки(-ів)) за кожен день користування Кредитом протягом перших 30 (тридцять ) календарних днів першого Базового періоду, яка надається Кредитодавцем виключно як знижка на користування Кредитом та є заохоченням Позичальника спробувати скористатися послугами Кредитодавця. Позичальнику протягом вказаної у цьому абзаці кількості календарних днів першого Базового періоду надана можливість сплати процентів за користуванням Кредитом за Промо-ставкою. Якщо Позичальнику протягом певного періоду була надана можливість сплати процентів за користуванням Кредитом за Промо-ставкою, з наступного для після завершення вказаного періоду проценти за користування Кредитом нараховуються Позичальнику до сплати за Пільговою процентною ставкою (якщо Позичальник згідно пунктів 10.1 та 10.2 цього Договору має можливість сплати процентів за користування Кредитом за Пільговою процентною ставкою), та/або за Зниженою процентною ставкою (якщо Позичальник згідно пунктів 10.1 та 10.3 цього Договору має можливість сплати процентів за користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою). Знижена процентна ставка становить 1.50 % (одна ціла, п`ятдесят сотих відсотки(-ів)) за кожен день користування Кредитом до 180 (сто вісімдесятого) дня користування Кредитом (включно), яка надається Кредитодавцем виключно як знижка на користування Кредитом за умови своєчасного і належного виконання Позичальником умов Договору щодо оплати Кредиту та є заохоченням Позичальника до сумлінного виконання умов Договору.
У разі несплати Позичальником у повному обсязі нарахованих за Пільговою процентною ставкою процентів за користування Кредитом та/або комісії за видачу Кредиту (якщо умови цього Договору передбачають сплату комісії за видачу Кредиту) не пізніше останнього дня першого Базового періоду, нарахування процентів за користування Кредитом за перший Базовий період здійснюється за Стандартною процентною ставкою (за виключенням періоду нарахування відсотків за Промо-ставкою, якщо Позичальнику було надано право протягом певного періоду сплачувати проценти за користування Кредитом за Промо ставкою, оскільки нарахування відсотків за Промо-ставкою здійснюється незалежно від того, чи своєчасно і чи у повному обсязі Позичальник виконав зобов`язання з оплати відсотків, нарахованих за Промо-ставкою та/або комісії за видачу Кредиту). Надалі нарахування відсотків за користування Кредитом здійснюється за Стандартною процентною ставкою до моменту повного погашення Позичальником заборгованості зі сплати процентів та/або комісії за видачу Кредиту. З моменту повного погашення Позичальником заборгованості зі сплати процентів та комісії за видачу Кредиту подальше нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Зниженою процентною ставкою (в межах періоду, протягом якого може застосовуватися Знижена процентна ставка відповідно до умов п. 10.1 Договору).
З копії Паспорта споживчого кредиту видно, що він містить інформацію, яка надається споживачу щодо умов кредитування до укладення договору про споживчий кредит (а.с. 31-33).
Факт перерахування позивачем кредитних коштів підтверджено довідкою ТзОВ "Укр Кредит Фінанс", з якої слідує, що 17.08.2024 року відповідачці перераховано кошти у розмірі 20000,00 гривень за реквізитами електронного платіжного засобу НОМЕР_2 , номер транзакції в системі LiqPay 2504693847, за кредитним договором № 1436-0796 від 17.08.2024 (а. с. 43-44).
Як вбачається з розрахунку заборгованості за Договором про відкриття кредитної лінії №1436-0796 продукту "CreditKasa" від 17.08.2024 заборгованість відповідачки становить 117060,00 грн, з яких: 20000,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 94060,00 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами; 3000,00 грн – прострочена заборгованість за комісії.
Разом з тим Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр кредит фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими комісією та процентами у сумі 17060,00 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором у розмірі 100 000,00 грн, з яких прострочена заборгованість за кредитом - 20000,00 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 80000,00 грн.
Доказів виконання відповідачкою зазначеної вимоги суду не надано.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України).
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», «так і строк (термін) виконання зобов`язання» (ст. 530 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною першою статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)
За приписами ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Згідно із ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона(позикодавець) передає у власність другій стороні(позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов`язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно частин 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом.
Судом встановлено, що 17.08.2024 між ТОВ "Укр Кредит Фінанс" та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено Договір про відкриття кредитної лінії №1436-0796 продукту "CreditKasa", шляхом підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором А4810.
Як вбачається з матеріалів справи у відповідачки через неналежне виконання умов Договору про відкриття кредитної лінії №1436-0796 продукту "CreditKasa" від 17.08.2024 утворилася заборгованість (з урахуванням Програми лояльності), у сумі 100 000,00 грн, з яких прострочена заборгованість за кредитом - 20000,00 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 80000,00 грн.
Щодо тверджень відповідачки зазначених у відзиві на позовну заяву проте, що позивачем до матеріалів справи не надано доказів, зокрема первинних документів, які б підтверджували факт зарахування кредитних коштів саме на її рахунок, суд приходить до наступного. 
Так у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме: надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.
Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, наведеними у постанові від 11 вересня 2024 року у справі № 752/17604/15-ц (провадження № 61-14780св23).
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (див. постанову Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі № 904/1017/20).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. … Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі № 904/2104/19).
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України).
Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 13 Закону № 675-VIII розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно до законів України «Про платіжні послуги», «;Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України.
Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України, що регулює надання платіжних послуг.
Згідно з частиною третьою статті 13 Закону № 675-VIII продавець (виконавець, постачальник), надавач платіжних послуг, оператор платіжної системи або інша особа, яка отримала плату за товар, роботу, послугу відповідно до умов електронного договору, повинні надати покупцеві (замовнику, споживачу) електронний документ, квитанцію, товарний чи касовий чек, квиток, талон або інший документ, що підтверджує факт отримання коштів, із зазначенням дати здійснення розрахунку.
У постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 372/223/17 (провадження № 61-10667св18) міститься правовий висновок, згідно з яким факт отримання кредиту може бути доведено не лише заявою про видачу готівки, а й сукупністю інших доказів, зокрема: кредитним договором, меморіальними ордерами на видачу коштів, виписками про рух коштів по рахунку, заявами на переказ готівки, тощо.
Як вбачається з умов кредитного договору № 1436-0796, зокрема пункту 4.1 договору: розмір кредитного ліміту, тобто загальний розмір кредиту 20 000 гривень; 4.6 договору: кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у пункті 4.1 цього договору, на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних Позичальником реквізитів електронного платіжного засобу.
При цьому відповідачем при оформленні заявки на отримання кредиту вказано наступні реквізити електронного платіжного засобу (карткового рахунку) № НОМЕР_2 .
Судом установлено факт перерахування позивачем кредитних коштів підтверджено довідкою ТзОВ "Укр Кредит Фінанс", з якої слідує, що 17.08.2024 року відповідачці перераховано кошти у розмірі 20000,00 гривень за реквізитами електронного платіжного засобу НОМЕР_2 , номер транзакції в системі LiqPay 2504693847, за кредитним договором № 1436-0796 від 17.08.2024. 
Як вбачається із змісту кредитного договору, в ньому зазначено номер особистого електронного платіжного засобу відповідачки з маскою, а саме, № НОМЕР_2 . Зазначену інформацію про банківські реквізити платіжної картки вказано у відповідному вигляді, зважаючи на ту обставину, що, така інформація згідно з чинним законодавством України становить банківську таємницю та, відповідно, позивач за будь-яких обставин не міг би отримати ці банківські реквізити не інакше як від самого відповідача або за його згодою (стаття 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність»).
Пунктом 10 Постанови Правління Національного банку України «Про затвердження Положення про додаткові вимоги до договорів не банківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий, фінансовий кредит)» від 03 листопада 2021 року № 113 передбачено, що договори, умови яких передбачають безготівкове перерахування кредитодавцем коштів у рахунок кредиту на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача, з урахуванням вимог пункту 9 розділу II цього Положення повинні містити номер такого рахунку споживача за стандартом IBAN, сформований відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України з питань запровадження міжнародного номера рахунку, та/або номер такого особистого електронного платіжного засобу споживача у форматі ХХХХ ХХ** **** ХХХХ (перші шість знаків і останні чотири знаки номера електронного платіжного засобу).
Після прийняття оферти відповідачем в особистому кабінеті інформаційно-телекомунікаційної системи позивача було зазначено повний номер картки (електронного платіжного засобу), але відповідно до вищенаведеного Положення позивач не може повністю зазначати та зберігати у документах номер особистого електронного платіжного засобу відповідача. Отже, на підтвердження перерахування відповідачці коштів, до суду надано довідку про перерахування суми кредиту.
У цій частині суд враховує, що первинні банківські документи по рахунку клієнта, належать до інформації, що є банківською таємницею, порядок розкриття якої визначений законом.
ТзОВ "Укр Кредит Фінанс" не є банківською установою у розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність», а є фінансовою установою, основним видом діяльності якої є надання коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту. Отже, позивач не здійснює банківського обслуговування та не відкриває клієнтам банківські рахунки, а перерахування кредитних коштів здійснюється через платіжні системи та банківські установи. Відсутність у позивача банківського статусу не свідчить про недоведеність перерахування коштів ОСОБА_1 , оскільки фінансова установа здійснює видачу кредиту через платіжні сервіси та банківські установи, які і формують документи щодо зарахування коштів на картковий рахунок позичальника.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи відповідачка хоч і заперечує факт отримання кредитних коштів, однак доказів на спростування цієї обставини не надала.
Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) і дії учасників приватних правовідносин мають бути добросовісними.
Добра совість це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року в справі № 390/34/17 (провадження № 61-22315сво18), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2019 року у справі № 337/474/14-ц (провадження № 61-15813сво18)).
З урахуванням того, що норми цивільного законодавства мають застосовуватися із врахуванням добросовісності, то принцип добросовісності не може бути обмежений певною сферою (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2023 року в справі № 463/13099/21 (провадження № 61-11609сво23), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2024 року в справі № 567/3/22 (провадження № 61-5252сво23)).
Заперечуючи факт отримання кредитних коштів, відповідачка будучи обізнананою про підписання кредитного договору, графіка погашення кредиту та сплати процентів, не вчиняв дії щодо захисту, на її думку, порушених прав на отримання кредитних коштів за вказаним договором.
Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, наведеною у постанові Верховного Суду від 31 січня 2025 року у справі № 235/8060/15-ц (провадження № 61-6952св24).
Відповідачкою не спростовано, що банківська картка з відповідним номером, яка вказана нею в договорі, їй не належить.
За встановленої судом обставини перерахування на банківську картку відповідачки 17.08.2024 року коштів у сумі 20 000,00 гривень, та водночас заперечення факту надання їй кредитних коштів є суперечливими.
У такий спосіб відповідачка намагається уникнути належного виконання зобов`язання.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про доведеність обставини перерахування ТОВ "Укр Кредит Фінанс" кредитних коштів за договором № 1436-0796 від 17.08.2024. А тому твердження відповідачки є безпідставними та спростовуються сукупністю досліджених судом доказів.
Враховуючи наведене, оскільки відповідачка порушила умови кредитного договору у добровільному порядку ухиляється від сплати заборгованості за таким, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідачки на користь позивача за Договором про відкриття кредитної лінії №1436-0796 продукту "CreditKasa" від 17.08.2024 слід стягнути у розмірі 100000,00 грн, з яких прострочена заборгованість за кредитом - 20000,00 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 80000,00 грн.
Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2662,40 грн.
Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 611, 614, 616, 624, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 133, 141, 223, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" ЄДРПОУ 38548598 заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії №1436-0796 продукту "CreditKasa" від 17.08.2024 у сумі 100000,00 (сто тисяч) грн 00 коп.
Стягнути ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" ЄДРПОУ 38548598 судові витрати у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп на відшкодування витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Повний текст судового рішення складено 04.06.2026.
Сторони у справі:
Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс", 01113, м. Київ бульвар Л. Українки буд 26 офіс 407, код ЄДРПОУ 38548598.
Відповідачка: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

 Суддя Уляна СТЕФАНКО