РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/217/26
2/609/339/2026
14 травня 2026 року Шумський районний суд Тернопільської області 
в складі головуючого судді Катерняк О.М.
з участю секретаря судового засідання Мацишиної Г.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,
учасники справи - не з`явилися,
В С Т А Н О В И В:
І. Стислий виклад позиції сторін.
1. 09 березня 2026 року ОСОБА_1 (далі позивачка), звернулася до суду з позовом до  ОСОБА_2 (далі відповідачка) з вимогою про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, яке залишилось після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на земельну ділянку.
2. Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати сторін ОСОБА_3 і після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається із права власності на земельну ділянку площею 0,32га кадастровий номер 6125886700:01:001:1500 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Рохманівської сільської ради Шумського району Тернопільської області. Як зазначає позивачка, ОСОБА_3 на момент смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Коли позивачка звернулась до приватного нотаріуса Кременецького районного нотаріального округу для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, то отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій по тій причині, що після смерті ОСОБА_3 заведена спадкова справа. Також позивачка зазначає, що рішенням Шумського районного суду від 05 квітня 2016 року за нею було визнано право власності на спадкове майно після смерті матері ОСОБА_3 .. Враховуючи, що спадщину позивачка прийняла в установленому законом порядку, від спадщини не відмовлялась, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування за законом на земельну ділянку в нотаріальній конторі не можу, а відтак просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельні ділянку кадастровий номер 6125886700:01:001:1500.
ІІ. Процесуальні дії у справі.
3. Ухвалою суду від 13 березня 2026 року відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого розгляду на 02 квітня 2026 року.
4. Ухвалою суду від 02 квітня 2026 року підготовче засідання відкладено на 22 квітня 2026 року за заявою відповідачки.
5. Ухвалою суду від 22 квітня 2026 року підготовче провадження у справі закрито. Призначено судовий розгляд справи по суті на 14 травня 2026 року.
6. Сторони в судове засідання не з`явились.
Позивачка ОСОБА_1 подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала повністю.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань про розгляд справи у відсутності або про відкладення судового розгляду на адресу суду не скеровувала. Своїм право на подання відзиву не скористалась.
7. Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин. 
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя.
В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
8. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
У зв`язку з тим, що відповідачка не з`явилась до суду без поважних причин, не клопотала про відкладення судового розгляду справи, позивачка просила розгляд справи проводити у її відсутності, а тому суд вважає, що справу можливо розглядати без участі сторін за наявними в справі доказами.
9. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 
Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.
10. Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Рохманівською сільською радою Шумського району Тернопільської області підтверджується, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Рохманів Шумського району Тернопільської області.
11. Відповідно до Державного акту на право на земельну ділянку серії ЯГ №461910 від 17.07.2007 вбачається, що ОСОБА_3 на підставі розпорядження Шумської районної держадміністрації від 20.07.2006 №332 є власником земельної ділянки площею 0,32 га кадастровий номер 6125886700:01:001:1500 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Рохманівської сільської ради Шумського району Тернопільської області.
12. Відповідно до інформації, яка міститься в довідці Шумської міської ради Тернопільської області №161 від 07.07.2025 вбачається, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті постійно проживала та була зареєстрована одна за адресою: АДРЕСА_1 .
13. На підтвердження родинних відносин позивачем до позовної заяви долучено повторне свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане відділом реєстрації актів цивільного стану Шумського районного управління юстиції Тернопільської області, яким підтверджується, що ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Залужжя Шумського району Тернопільської області. Її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .
30 травня 1980 року Бугаївською селищною радою Перевальського району Ворошиловградської (Луганської) області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 .
14. Своєю постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій №141/02-31 від 17.07.2025 приватний нотаріус Кременецького районного нотаріального округу Тернопільської області Хаблюк Тетяна Віталіївна відмовила позивачці ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки після смерті ОСОБА_3 є спадкоємці першої черги: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які спадщину прийняли і мають право на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом в рівних частках по 1/2 частці кожна.
15. За клопотанням сторони позивача судом було витребувано в приватного нотаріуса Кременецького районного нотаріального округу Хаблюк Т.Є. належним чином завірену копію спадкової справи №7/2013, яка була заведена після смерті ОСОБА_3 .
26 березня 2026 року на адресу суду приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Тернопільської області Хаблюк Т.В. було надано копію спадкової справи №7/2013 від 23.01.2013 до майна померлої ОСОБА_3 .
Так, згідно з інформацією, яка міститься в спадковій справі вбачається наступне:
-23 січня 2013 року до приватного нотаріуса звернулась ОСОБА_1 із письмовою заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті матері ОСОБА_3 та просила видати їй свідоцтво про право на спадщину. Вказала, що крім неї інших спадкоємців передбачених законом немає;
-12 лютого 2013 року до приватного нотаріуса звернулась ОСОБА_2 із письмовою заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті матері ОСОБА_3 та просила видати їй свідоцтво про право на спадщину. Вказала, що крім неї є спадкоємець за законом: дочка спадкодавця ОСОБА_1 . 
16.Рішенням Шумського районного суду Тернопільської області №609/134/16-ц від 05 квітня 2016 року, за ОСОБА_1 визнано, окрім іншого, право на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке складається із права на земельну ділянку розміром 2,31га в межах згідно з планом розташованої на території Рохманівської сільської ради, кадастровий номер №6125886700010010084 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №462142, виданого 17 липня 2007 року Шумською РДА. Рішення вступило в законну силу 13.04.2016. 
В рішенні зазначено, що відповідачка у справі ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 визнала повністю та не заперечувала, щоб за ОСОБА_1 було визнано право на спадкове майно після смерті мами ОСОБА_3 .
ІV. Оцінка Суду.
17. Згідно із ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
18. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
19. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
20. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
21. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
22. Як передбачено ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
23. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
24. Відповідно до п.1 та п. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
25. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
26. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
27. Права та обов`язки, які не входять до складу спадщини, передбачені положеннями статті 1219 ЦК України.
Отже, об`єктами спадщини за ЦК України є права та обов`язки, які належали особі на час смерті, крім тих, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця.
28. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1270 ЦК України).
29. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
30. Згідно із ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
31. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Як слідує з матеріалів справи. Спадкодавець ОСОБА_3 на момент смерті, тобто станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала та була зареєстрована одиноко за адресою: АДРЕСА_1 .
32. Згідно із ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. 
Частиною 5 даної статті передбачено, що особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини.
В матеріалах справи, зокрема в спадковій справі наявні відомості про те, що позивачка ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 подали до нотаріуса письмові заяви про прийняття спадщини на майно, яке залишилось після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте, відомості, що котрась із спадкоємців відкликала свою заяву про прийняття спадщини протягом строку, встановленого для її прийняття – в матеріалах справи відсутні.
Отже право на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_3 мають обидві її доньки, які вчасно подали заяви до приватного нотаріуса Шумського районного нотаріального округу про прийняття спадщини.
33. Відповідно до вимог ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.
34. У відповідності до статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Так, позивачка ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 є спадкоємцями першої черги за законом на спадкове майно своєї матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки є її доньками та в установлений законом строк прийняли спадщину, шляхом подання письмових заяв до нотаріуса про прийняття спадщини. 
35. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають той з подружжя, який пережив, діти спадкодавця та батьки.
36. За вимогами ст. 328 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону.
37. Відповідно до абз.3 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження.
В даний час у позивачки виникла необхідність оформити право власності на спадкове майно, а саме, на земельну ділянку, як спадкове майно за законом, після смерті матері ОСОБА_8 . 
Суд знаходить, що в даних правовідносинах виникнення права власності у позивачки пов`язується з правом спадкування.
38. Проте, суд не може погодитись із вимогою позивача в частині успадкування земельної ділянки площею 0,32 га кадастровий номер 6125886700:01:001:1500 в цілому, оскільки, як вбачається із матеріалів спадкової справи та постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, окрім позивачки ОСОБА_1 є ще один спадкоємець першої черги, а саме відповідачка ОСОБА_2 – донька померлої, яка прийняла спадщину шляхом подання письмової заяви про прийняття спадщини до нотаріуса та в установлений законом строк не відмовилась від спадщини. 
А отже, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, шляхом визнання за позивачкою ОСОБА_1 права власності на спадкове майно, що залишилось після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,32га кадастровий номер 6125886700:01:001:1500 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Рохманівської сільської ради.
39. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
40. Згідно із ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
41. Згідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
42. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивачки ОСОБА_1 , які підлягають захисту, шляхом визнання за позивачкою 1/2 частини земельної ділянки площею 0,32га кадастровий номер 6125886700:01:001:1500 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Рохманівської сільської ради, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 .
Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити неможливо. 
V. Розподіл судових витрат між сторонами.
43. Позивачка в позовній заяві просила судові витрати залишити за нею.
Керуючись статтями 15, 16, 328, 392, 1216, 1218, 1219, 1220, 1223, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270 Цивільного кодексу України, статтями 2, 4, 5, 10-13, 76, 77, 81, 89, 141, 223 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:
1.Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом– задовольнити частково.
2.Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,32га кадастровий номер 6125886700:01:001:1500 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Рохманівської сільської ради Шумського району Тернопільської області.
3.В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
4.Не застосовувати до відповідача вимоги статті 141 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Повне рішення суду складено 14 травня 2026 року.

Реквізити сторін
Позивач  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_5 .
Відповідач  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_3 . 

Суддя:	  	Оксана КАТЕРНЯК