Справа № 451/756/26
Провадження № 3/451/286/26 

ПОСТАНОВА
іменем України
14 травня 2026 року місто Радехів

Суддя Радехівського районного суду Львівської області Куцик-Трускавецька О.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №1 Шептицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 ,
за частиною 1 статті 130 КУпАП,
установила:
ОСОБА_1 , відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 648529 від 24.04.2026, 24.04.2026 04:46 м. Радехів вул. Витківська 44, керував транспортним засобом ВАЗ 210994, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в встановленому законом порядку в найближчому органі охорони здоров`я, а саме КРП Радехівська ЦРЛ. Проба позитивна, що підтверджується висновком лікаря. Водія було відсторонено від керування транспортним засобом, чим порушив вимоги пункту 2.9 «А» ПДР, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.
ОСОБА_1 на виклик суду з`явився, вину у вчиненні інкримінованого йому діяння не визнав. Зазначив, що не керував транспонтним засобом за н.з. ВАЗ 210994, звертає увагу суду, що даний автомобіль не перебуває у його володінні. Просив суд звернути увагу на відеозаписи додані до матеріалів справи, які підтверджують, що він не керував даним транспортним засобом. Просить суд закрити провадження у справі. 
Суддя, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, доходить висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, виходячи з такого.
Відповідно до статей 245, 246, 252, 256, 268, 280, 283 КУпАП, суддя при розгляді справи розглядає всі питання факту і права, але в межах порушеного провадження, дотримуючись принципів судочинства та здійснення правосуддя, коли висновки судді не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви вини тлумачаться на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим докази повинні бути оцінені суддею на їх достатність для достовірних і беззаперечних висновків про факт вчинення адміністративного правопорушення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, на принципах забезпечення доведення вини за стаття 129 Конституції України.
Згідно з статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
На підтвердження викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин особою, уповноваженою на складання протоколу, окрім самого протоколу про адміністративне правопорушення, серії ЕПР1 № 648529 від 24.04.2026 (а.с.1), надано: 
акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, алкотестера «Драгер 6820», з якого вбачається,  ОСОБА_3 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння (а.с.3);
направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у КНП Радехівська ЦРЛ від 24.04.2026, яким встановлено результат огляду  ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння – 2.5 % проміле алкоголю (а.с.4);
висновок лікаря щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №14 від 24.04.2026, із якого вбачається, що ОСОБА_3 на момент огляду перебував в стані алкогольного сп`яніння (а.с.5);
постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 7077511 від 24.04.2026, складеної уповноваженою особою за порушення В. Царуком пункту 2.1. «а» ПДР, за що відповідальність передбачена частиною 2 статті 126 КУпАП(а.с.6);
компакт-диск, на якому містяться відеофайли з місця події, зняті уповноваженою особою (поліцейським), в яких відображені обставини, що мали місце 24.04.2026 (а.с.2).
Відповідно до диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Згідно пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Таке положення ПДР є формою правового забезпечення працівників поліції у процесі визначення здатності водіїв здійснювати безпечне керування транспортними засобами.
Водієм, згідно з пунктом 1.10 ПДР, є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Керування транспортним засобом та набуття статусу учасника дорожнього руху є передумовою для виникнення у особи, яка керує транспортним засобом, низки обов`язків, встановлених вимогами чинного законодавства, адже, діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів чинним законодавством України визначена джерелом підвищеної небезпеки та підлягає підвищеному контролю з боку держави.
Визначення поняття "водій" наведено в пункті 1.10 ПДР України, згідно яких водій – це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії; водієм також є особа, яка навчає керування транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Тобто, водієм вважається особа, яка керує механічним транспортним засобом, який підлягає обов`язковій державній реєстрації, і для керування яким обов`язковим є отримання посвідчення на право керування таким транспортним засобом певної категорії.
До матеріалів про адміністративне правопорушення, уповноваженою особою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, долучено компакт-диск з відеофайлами.
Оглядаючи відеофайли суддею встановлено, що працівники поліції ведуть бесіду та встановлюють особу ОСОБА_2 поруч з автомобілем (у задній його частині).
Також з відеофайлів судом встановлено, що поруч з автомобілем була ще одна особа, яку ОСОБА_1 у судовому засіданні назвав знайомим (Тарас), однак місцеперебування даної особи на даний час йому невідоме. 
Будь які інші відомості, які б свідчили про те, що при зупинці транспортного засобу (як про це зазначено у рапорті) окрім ОСОБА_1 , перебувала ще інша (невстановлена судом особа), матеріали справи не містять.
Таким чином доказів, які б підтверджували обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо перебування ОСОБА_2 у статусі водія 24.04.2026, суду не надано. 
З урахуванням викладеного, суддя приходить висновку, що працівниками Національної поліції не надано суду доказів належного встановлення обставин події, викладених у протоколі та доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_4 транспортним засобом.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини суд, при оцінці доказів, повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Спираючись на положення частини 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), суд виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно з частини 2 статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частиною 2 статті 251 КУпАП).
За вищевказаних обставин суддя дійшла висновку, що у даному випадку працівниками поліції не проведено всебічного, повного та об`єктивного дослідження та зібрання фактичних даних у справі, що не дає підстав для висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
Згідно з пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Зважаючи на те, що перед судом не доведено достатніми і безсумнівними доказами факту перебування ОСОБА_2 у статусі водія, враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд доходить переконання, що в діях ОСОБА_2 відсутні подія та склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю. 
Керуючись статтями 247, 283, 284 КУпАП, суддя Радехівського районного суду Львівської області,–
постановила:
провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1  закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Радехівський районний суд Львівської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя	О. Куцик-Трускавецька