УХВАЛА

11 червня 2026 року
м. Київ
справа № 755/1253/24
провадження № 61-7236ск26
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1  на ухвалу Київського апеляційного суду від 22 травня 2026 року у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Русанівська Вежа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2024 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Русанівська Вежа» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути ОСОБА_1 гроші у сумі 8 512 грн 25 коп., з яких заборгованість щодо сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, внесків до різних фондів будинку 7 733 грн 20 коп., інфляційні втрати 632 грн 79 коп., 3% річних, 146 грн 26 коп.
Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 01 травня 2024 року позов задоволено частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Русанівська Вежа» суму заборгованості за щомісячні внески на утримання будинку та прибудинкової території, внесків до різних фондів будинку у розмірі 8 512,25 грн. В решті задоволення позовних вимог відмовлено. Здійснено розподіл судових витрат щодо сплати судового збору. 
Додатковим рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 01 липня 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Русанівська Вежа» витрати на правову допомогу в розмірі 10 000,00 грн.
Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, 01 квітня 2026 року 
ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 травня 2026 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 01 травня 2024 року та на додаткове рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 01 липня 2024 року у цій справі.
28 травня 2026 року через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_1  звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 22 травня 2026 року та прийняти постанову, якою повернути справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником не додано до касаційної скарги документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
В касаційній скарзі заявник посилається на пункт 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» та додає копію посвідчення, з якого вбачається, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій.
Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
У статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.
Вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій, для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову, перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Вказана правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження 
№ 11-795заі19), від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19).
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що  ОСОБА_1  оскаржує судове рішення у справі за вимогою про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. 
Зі змісту оскаржуваних судових рішень не встановлено, що вказана справа стосується захисту прав позивача з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», тобто цей спір не пов`язаний із захистом порушених прав заявника саме, як учасника бойових дій.
Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1  має сплатити судовий збір у встановленому порядку та розмірі.
Підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що ставка судового збору за подачу фізичною особою касаційної скарги на ухвалу суду складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» з 01 січня 2026 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу у розмірі 3 328,00 грн.
Таким чином, заявнику необхідно сплатити за подання касаційної скарги судовий збір у розмірі 665,60 грн (3 328,00 грн х 0,2).
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.
Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 22 травня 2026 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк - десять днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя М. Є. Червинська