Справа № 933/573/26
Провадження № 2-о/933/19/26

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2026 року селище Олександрівка

Олександрівський районний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Попович І.А.
за участі:
заявника - ОСОБА_1 
секретаря судового
засідання - Осадчої Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду селища Олександрівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, заінтересована особа: Олександрівська селищна рада Краматорського району Донецької області, -

В С Т А Н О В И В:

20.04.2026 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, заінтересована особа: Олександрівська селищна рада Краматорського району Донецької області.
Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 20.05.2026 року відкрито провадження по справі, та призначено судове засідання.

В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначив, що  ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Олександрівка Краматорського району Донецької області померла його мати - ОСОБА_2 . В зв`язку зі смертю матері на території Олександрівської селищної ради Краматорського району Донецької області відкрилася спадщина, яка складається з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . По своїй смерті спадкодавець заповіту не лишила. 06.04.2026 року заявник звернувся до приватного нотаріуса Олександрівського районного нотаріального округу Донецької області Левочки М.М. з відповідною заявою про прийняття спадщини, було відкрито спадкову справу. Нотаріус усно роз`яснив, що зможе видати свідоцтво про право на вказану вище спадщину лише на частину, яка належить його матері, оскільки інша частина належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , з яким мати заявника проживала однією сім`єю як чоловік і дружина приблизно з 1975 року і по день смерті ОСОБА_3 . Оскільки вони проживали без реєстрації шлюбу, нотаріус зазначив, що мати заявника не вважається такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 у виді частини квартири після його смерті. Спільних дітей мати зі співмешканцем не мали. Не мав співмешканець і власних дітей від інших шлюбів. Інших спадкоємців, які б прийняли (чи мали б намір прийняти) зазначене вище спадкове майно, ані після смерті матері заявника, ані після смерті ОСОБА_3 немає. Матір заявника зі співмешканцем вели спільний побут, мали спільний бюджет, брали участь у витратах на утримання вказаного вище житла, проводили ремонтні роботи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 1258, ст. 1264 Цивільного кодексу України, вона є спадкоємицею четвертої черги за законом після смерті померлого ОСОБА_3 . Спадщину після смерті ОСОБА_3 мати заявника прийняла, оскільки на день смерті постійно проживала та була зареєстрована у вищевказаній квартирі зі спадкодавцем ( ОСОБА_3 ) однією сім`єю більше 5 років, але своє право на його спадщину вона не оформила. Просить встановити факт проживання померлої ОСОБА_2 з ОСОБА_3 однією сім`єю більше 5 років до часу відкриття спадщини з ІНФОРМАЦІЯ_2 по день смерті ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_3 , посилаючись на те що єдиним документальним підтвердженням початку строку сумісного проживання його матері з ОСОБА_3 є Ордер № 166 на квартиру, виданий 04.02.1977 року.

У судовому засіданні заявник заяву підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити, та надав пояснення, відповідно викладеним у заяві. Зазначив, що факт проживання однією сім`єю необхідно встановити з метою отримання спадщини після смерті ОСОБА_2 . 

Представник заінтересованої особи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечував (а.с.25-27).

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. 

Вислухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що  ІНФОРМАЦІЯ_1 у селищі Олександрівка Краматорського району Донецької області померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис за № 242 (а.с.12).
Відповідно до свідоцтва про народження, заявник ОСОБА_1 є сином померлої ОСОБА_2 (а.с.8).
Згідно Ордера № 166 від 04.02.1977 року, виданого заступником голови виконавчого комітету на право зайняття квартири АДРЕСА_2 , на ім`я ОСОБА_2 зазначено склад сім`ї з 3 осіб: ОСОБА_2 (дружина), ОСОБА_3 (чоловік) і ОСОБА_1 (син) (а.с.14).
Згідно свідоцтва про право власності на житло від 23.12.1994 року, квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві спільної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.15).
Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 07.07.2008 року, квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.10).
Згідно свідоцтва про смерть, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.13).

На виконання ухвали судді від 20.04.2026 року Олександрівською селищною військовою адміністрацією Краматорського району Донецької області надано відомості про те, що
- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , була зареєстрована з 13.02.1979 року по 24.12.2025 року за адресою: АДРЕСА_1 ;
- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , був зареєстрований з 19.11.1996 року по 02.05.2017 року за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.28-29).

На виконання ухвали судді від 20.04.2026 року Олександрівським відділом ДРАЦС у Краматорському районі Донецької області Харківського МУМЮУ надано відомості про те, що відсутні актові записи про народження, шлюб, розірвання шлюбу та зміни імені відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Крім того, надано копію актового запису про смерть № 37 від 04.05.2017 року складеного відносно ОСОБА_3 (а.с.30-32).

На виконання ухвали судді від 20.04.2026 року приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Левочкою М.М. до суду надано копію спадкової справи № 65/2026 після смерті спадкодавиці ОСОБА_2  (а.с.33-42), а також інформаційну довідку зі спадкового реєстру про відсутність заведеної спадкової справи на майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_3 (а.с.43).

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначила, що знала померлих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , знайомство з якими відбулося ще коли вони проживали на станції Золоті пруди. Свідок працювала разом із ОСОБА_2 у лікарні, де певний час працював і ОСОБА_3 . Потім ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримали квартиру в ОСОБА_5 , десь у 1970-х роках, та переїхали туди жити. Згодом свідок теж придбала квартиру у цьому ж будинку, де і продовжувала спілкуватися та проживати з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до їх смерті. Свідок підтвердила, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, виховували сина, вели спільне господарство, обробляли город. 

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні також зазначив, що знав померлих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як подружжя. Спочатку він познайомився із ОСОБА_3 , з яким разом працював і, навіть, коли свідок перейшов працювати на шахту, продовжував спілкуватися. Знає, що вони проживали разом як чоловік і дружина, виховували сина, вели спільне господарство, займалися городом.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Положеннями п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
Згідно із ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
За змістом ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.
Приписами ст. 3 СК України визначено, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Права члена сім`ї має одинока особа. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
За приписами ч. ч. 3, 4 ст. 4 СК України, кожна особа має право на проживання в сім`ї та на повагу до свого сімейного життя.
Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.
Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 23 квітня 2020 року по справі № 686/8440/16-ц.
Разом з тим, при застосуванні наведених приписів чинного законодавства слід враховувати, що у повсякденному житті може скластися правова ситуація, коли жінка та чоловік не перебувають у шлюбі, однак, проживають разом, ведуть спільне господарство, ведуть спільний побут, набувають певних взаємних прав та обов`язків, притаманних сім`ї, ззовні такі відносини подібні до шлюбних
Статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено право кожного на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. При цьому органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Також ст. 12 Конвенції встановлено і право на шлюб.
Згідно зі статтею 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.
Постановою Верховного Суду від 14 лютого 2018 року в справі 129/2115/15-ц визначено, що при застосуванні статті 74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь - якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.
Для визначення осіб такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім`ї.
Виходячи з аналізу вказаної норми СК України, сім`єю є соціальна група, яка складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв`язками з подружжям, кровних родичів, і здійснює свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності, виховання дітей.Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо. Також це можуть бути: свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Таким чином, при з`ясуванні наявності чи відсутності підстав вважати, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю, підлягають встановленню в сукупності такі факти, як спільне проживання, спільний побут, наявність взаємних прав та обов`язків, а також перебуванні у спільній сумісній власності квартири, в якій вони проживали до моменту смерті.

За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Судом встановлено, що факт проживання однією сім`єю матері заявника - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу має для заявника юридичне значення, оскільки від нього залежить виникнення права на спадщину, встановити цей факт в позасудовому порядку він не має можливості, зазначений факт підтверджується наведеними доказами по справі, поясненнями свідків, відсутності заперечення проти заяви зі сторони заінтересованої особи.
З огляду на викладене заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 ЦПК України, судові витрати, понесені заявником у зв`язку з розглядом справи, належить віднести на її рахунок.

Керуючись ст.ст.13, 259, 263-265, 268, 293-294, 315, 319 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, заінтересована особа: Олександрівська селищна рада Краматорського району Донецької області, - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_8 в селі Гута Богородчанського району Івано-Франківської області, та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у селищі Олександрівка Краматорського району Донецької області, та ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_9 в с. Богданове Барвінківського району Харківської області та помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт. Олександрівка Олександрівського району Донецької області, однією сім`єю без реєстрації шлюбу, починаючи з 04.02.1977 року і по день смерті ОСОБА_3 по ІНФОРМАЦІЯ_3 , не менше ніж 5 років до часу відкриття спадщини.

Рішення ухвалено в приміщенні суду та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 20 травня 2026 року.
Повний текст рішення складено 25 травня 2026 року.

Рішення суду набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду. 

Заявник: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП  НОМЕР_1 .

Заінтересована особа: Олександрівська селищна рада Краматорського району Донецької області, місцезнаходження юридичної особи: вул. Центральна, 15, селище Олександрівка Краматорського району Донецької області, ЄДРПОУ 04341519.

Суддя Олександрівського
районного суду Попович І.А.