ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

11 червня 2026 року	Справа №160/32194/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калугіної Н.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, - 
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом, в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не розгляді заяви позивача від 24.10.2025 року, у не повідомленні позивача у письмовій формі про результати її розгляду її задоволенні чи відмові у її задоволенні, посилаючись на законні підстави такої відмови;
- зобов`язати відповідача розглянути заяву позивача про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до пункту 1 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 24.10.2025 року, повідомити позивача у письмовій формі про результати її розгляду, задоволенні чи відмові у її задоволенні, посилаючись на законні підстави такої відмови;
- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не розгляді клопотання позивача та його представника, від 24.10.2025 року, у не повідомленні позивача у письмовій формі про результати його розгляду його задоволенні чи відмові у задоволенні, посилаючись на законні підстави такої відмови;
- зобов`язати відповідача розглянути клопотання позивача та його представника, про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до пункту 1 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 24.10.2025 року, повідомити позивача та його представника, у письмовій формі про результати її розгляду, задоволенні чи відмові у її задоволенні, посилаючись на законні підстави такої відмови;
- визнати протиправними дії відповідача, які полягають у внесенні відомостей до військово-облікового документу позивача «Резерв+», про «порушення правил військового обліку» та «вас розшукує ІНФОРМАЦІЯ_5»;
- зобов`язати відповідача видалити відомості із військово-облікового документу позивача «Резерв+» про «порушення правил військового обліку» та «вас розшукує ІНФОРМАЦІЯ_5».
В обґрунтування вимог зазначив, що перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 . 27.11.2024 позивач оновив дані, що підтверджується витягом з застосунку «Резерв+». Позивач вважає, що дії відповідача, які полягають у внесенні відомостей до Єдиного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (електронної системи «Оберіг») про порушення позивачем правил військового обліку, які у подальшому були відображені у застосунку «Резерв+», без притягнення відповідачем позивача до адміністративної відповідальності у встановленому законодавством порядку, були вчинені всупереч норм чинного законодавства. Окрім того, зазначив, що 24.10.2025 позивач через свого представника звернувся до відповідача із заявою про надання йому відстрочки від призову у зв`язку з бронюванням та клопотанням щодо зняття відмітки «порущення правил військового обліку». Відповідач 28.10.2025 отримав вказані заяву та клопотання, проте, відповіді не надав, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) учасників справи, встановлено сторонам строки для надання заяв по суті справи.
Витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_3 у термін, що встановлений для подачі відзиву на позовну заяву, засвідчені належним чином копії:
- всіх матеріалів, що стали підставою для внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку та оголошення ОСОБА_1 у розшук;
- рішення (відповіді, листа, повідомлення тощо), прийнятого за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 24.10.2025 та клопотання від 24.10.2025, а також доказів його направлення позивачу.
У відзиві на позовну заяву відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував та зазначив, що отримавши 28.10.2025 року, поштовим зв`язком від представника позивача клопотання, до якого додано заяву без належних документів, які підтверджують право на відстрочку, адресовану Голові комісії, але надіслану до ІНФОРМАЦІЯ_5. 30.10.2025 року було передано Комісії дану заяву, яку було залишено без розгляду з підстав абзацу 5 пункту 57 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, питання надання відстрочок від призову на військову службу під час мобілізації заброньованим на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, за підприємствами, установами і організаціями, а також посадовим (службовим) особам, зазначеним у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5, комісією не розглядаються. Отже, виходячи з вище викладеного, територіальний центр комплектування та соціальної підтримки тільки зараховує військовозобов`язаного на спеціальний військовий облік, а Комісія не приймає повторного рішення щодо надання відстрочки на підставі п.1 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Бездіяльність щодо не надання позивачу відповіді не доведена, оскільки клопотання представника позивача було отримано 28.10.2025 року та розглянуто в строки встановлені Законом України «Про звернення громадян» та 26.11.2025 року надано обґрунтовану відповідь. Зазначив також, що не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_4 розглянути клопотання та заяву, так як дана вимога відноситься виключно до повноважень Комісії а не ІНФОРМАЦІЯ_5. Клопотання та заява була адресована Голові комісії, а позовні вимоги пред`явлено виключно до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
06.02.2026 відповідач надав до суду витребувані судом докази.
18.02.2026 позивач надав до суду відповідь на відзив, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та зазначив, що відповідач фактично підміняє поняття відстрочка за п.1 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та бронювання за Постановою КМУ №76, порушив процедуру розгляду заяви про надання відстрочки від призову на військову службу. Жодного належного індивідуального адміністративного акта суду не надано. Не надано протоколу засідання комісії. Не надано мотивованого рішення по суті заявлених вимог. Фактично відповідач ухилився від розгляду заяви по суті, що є протиправною бездіяльністю. Позивач зазначив, що Комісія утворюється при ІНФОРМАЦІЯ_5. Вона не є окремою юридичною особою. Суб`єкт владних повноважень - саме ІНФОРМАЦІЯ_5, у структурі якого діє комісія. Ззаначив також, що відзив відповідача та додаткові пояснення є такими, що містять внутрішні суперечності, викладені доводи не підтверджені належними доказами, а правова аргументація побудована на підміні понять та ухиленні від розгляду заяви позивача по суті. Особливо звернув увагу суду на те, що у додаткових поясненнях відповідач зазначає, що відмітка про «порушення правил військового обліку» та «розшук ІНФОРМАЦІЯ_5» були автоматично зняті 10.01.2026 року. Однак, станом на дату подання заперечень такі відмітки продовжують відображатися у військово-обліковому документі позивача (Резерв+). Крім цього, позивач просив витребувати від відповідача повний лог змін персональної картки позивача, дату та підставу внесення відмітки, дату та підставу її нібито автоматичного зняття 10.01.2026 року, нормативну підставу механізму автоматичного зняття.
Крім цього, від позивача надійшли додаткові пояснення у справі, в яких позивач зазначив, що відповідно до сповіщень, які надходили на мобільний телефон позивача, відповідач зняв позивача з розшуку о 12: 40 годині 10.01.2026 року, скоріш за все щоб надати суду відомості про таке зняття, а о 17:25 того ж дня 10.01.2026 року, позивача було знову поставлено відмітка про розшук, зазначене підтверджується скріншотом відповідного сповіщення на мобільний телефон позивача, та витягом військово-облікового документу Резерв +. Сукупність обставин, а саме:- первинне заперечення існування відмітки;- подальше посилання на її автоматичне зняття 10.01.2026 року; - повторна поява відмітки у військово-обліковому документі, дають обґрунтовані підстави припускати можливе коригування даних Реєстру у період судового розгляду з метою формування процесуальної позиції у справі.
Також позивач подав клопотання про витребування доказів, в якому просив витребувати від відповідача повний журнал (лог) змін персональної картки ОСОБА_1 у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів за період з 01.01.2025 року по теперішній час, інформацію про дату, час, посадову особу та правову підставу внесення відмітки про «порушення правил військового обліку», інформацію про дату, час, підставу та технічний механізм нібито автоматичного зняття зазначених відміток 10.01.2026 року, копію нормативного акта або внутрішнього регламенту, який передбачає механізм автоматичного зняття відміток у Реєстрі, підтвердження фактичного статусу позивача в Реєстрі станом на дату виконання ухвали суду.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд встановив таке.
ОСОБА_1 перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 як військовозобов`язаний відповідно до даних з Резерв+.
Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних стосовно ОСОБА_1 наявна інформація: «Порушення військового обліку».
24.10.2025 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив розглянути заяву та оформити у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, довідку про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. Про результати розгляду заяви та прийняте рішення просив повідомити письмово за адресою, що зазначена у заяві. До заяви додано копію повідомлення ТОВ «ОМЕГА» щодо відтермінування мобілізації працівника від 20.10.2025 року.
Крім цього, 24.10.2025 позивачем подано клопотання, в якому, зокрема, просив виключити дані про порушення ним правил військового обліку.
Відповідач 28.10.2025 отримав вказані заяву та клопотання.
При цьому, листом від 26.11.2025№Вобр/7698/1 повідомлено, що заява від 24.10.2025 року, яка надійшла до ІНФОРМАЦІЯ_5 28.10.2025 року та була передана Голові Комісії з розгляду питань надання відстрочки за рішенням Комісії 30.10.2025 року залишена без розгляду з підстав абзацу 5 пункту 57 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, питання надання відстрочок від призову на військову службу під час мобілізації заброньованим на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, за підприємствами, установами і організаціями, а також посадовим (службовим) особам, зазначеним у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5, комісією не розглядаються.
Також зазначено: «Щодо наданого клопотання від 28.10.2025 року до голови комісії, повідомляємо, що при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період. Зазначені в клопотанні питання: долучення до особової справи ОСОБА_1 документів, не направляти ОСОБА_1 на проходження медичного огляду, не здійснювати призову на військову службу, здійснити оновлення військово облікових даних та надати нбові військово облікові документи, видалити відомості із додатку резерв+, не відносяться до компетенції Комісії та не можуть бути задоволені. Виходячи з вище викладеного, рекомендуємо військовозобов`язаному особисто звернутись до ІНФОРМАЦІЯ_5 для оновлення облікових даних та отримання військово облікового документу. Для отримання відстрочки (бронювання) з підстав пункту 1 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» рекомендуємо звернутись безпосередньо до керівника за місцем роботи військовозобов`язаного.».
Вважаючи, що відповідачем протиправно внесено до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про порушення позивачем правил військового обліку, а також допущено протиправну бездіяльність щодо нерозгляду заяви та клопотання позивача, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.
Щодо клопотання позивача про витребування доказів, суд зазначає таке.
Відповідно до частини 1 статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу.
Статтею 94 КАС України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом.
Згідно з частиною 2 статті 80 КАС України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.
Про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу (частина 3 статті 80 КАС України).
Суд зазначає, що вимоги до клопотання про витребування доказів є вичерпними та обов`язковими.
Водночас, ознайомившись зі змістом клопотання позивача про витребування доказів, судом встановлено, що останнє не містить у собі обґрунтованих підстав для витребування зазначених у клопотанні документів, окрім цього, суд враховує, що на виконання ухвали суду відповідачем було надано витяги з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо правомірності формування та направлення електронного звернення до органів поліції про затримку та доставку до ІНФОРМАЦІЯ_5, які. На думку суду, підтверджують обставини цієї справи.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що в задоволенні клопотання позивача про витребування доказів необхідно відмовити.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке. 
Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Громадяни проходять військову службу відповідно до закону.
Згідно пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Відповідно до статті 2 Закону України від 21 жовтня 1993 року № 3543-ХІІ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (далі Закон № 3543-ХІІ) правовою основою мобілізаційної підготовки та мобілізації є Конституція України, Закон України "Про оборону України", цей та інші закони України, а також видані відповідно до них нормативно-правові акти.
Статтею 22 Закону № 3543-XII визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Згідно з частиною третьою статті 22 Закону № 3543-XII передбачено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися:
військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях;
резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин;
військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку;
військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів;
особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.
Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
Частиною десятою статті 1 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі також Закон № 2232-XII) визначено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, окрім іншого: - уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки (абзац 2); - виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством (абзац 6).
Частина десята статті 1 Закону № 2232-XII викладена в редакції Закону України від 11 квітня 2024 року № 3633-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку" (далі - Закон № 3633-ІХ), який набув чинності 18.05.2024.
Відповідно до частини одинадцятої статті 38 Закону № 2232-XII призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.
Вказаний обов`язок визначено також пунктом 23 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487 (далі також - Порядок № 1487).
Призовники, військовозобов`язані та резервісти, які не актуалізували інформацію про себе в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, особисто у семиденний строк з дня внесення змін до персональних даних прибувають із паспортом громадянина України та військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу, який організовує та веде військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці, для взяття їх на військовий облік, зняття з військового обліку або внесення змін до їх облікових даних.
Згідно зі статтею 42 Закону № 2232-XII та пункту 19 Порядку № 1487 громадяни України, винні в порушенні правил військового обліку громадян України, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.
Тобто у відповідності до частини десятої статті 1 Закону № 2232-XII громадяни України, які перебувають на військовому обліку також зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.
Підпунктом 1 пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 3633-ІХ встановлено, що громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані:
у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності);
у разі перебування за кордоном - шляхом повідомлення на офіційну електронну адресу або на офіційний номер телефону, які зазначені на офіційному сайті територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).
При цьому вищезазначені норми законодавства передбачають три шляхи, якими громадяни, які перебувають на військовому обліку, повинні були уточнити свої персональні дані з 17.05.2024 року по 16.07.2024 року (включно) а саме: шляхом повідомлення на офіційну електронну адресу, яка зазначена на офіційному сайті територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку; шляхом повідомлення на офіційний номер телефону, який зазначений на офіційному сайті територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку, через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста.
Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних стосовно ОСОБА_1 наявна інформація: «Порушення військового обліку», вказане підтверджується даними з Резерв+.
При цьому, також зазначено, що причиною розшуку є неуточнення даних до 16.07.2024, дата початку розшуку - 10.01.2025.
Дата уточнення даних - 27.11.2024.
При цьому, суд наголошує, що саме з 19.05.2024 у позивача виник обов`язок оновити протягом 60 днів свої облікові та персональні дані.
Частиною першою статті 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.
Приміткою у статті 210 КУпАП визначено, що положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.
Проте примітка до статті 210 КУпАП не може бути застосована в даному випадку, оскільки чинне законодавство зобов`язувало саме позивача вчинити певні дії, і уточнити свої персональні дані у встановлений строк, які могли бути вчинені тільки ним особисто у один із визначених способів, відтак держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів може перевірити чи уточнив військовозобов`язаний свої персональні дані, але обов`язок такого уточнення покладається на військовозобов`язаного, яким є позивач.
Отже, як зазначено вище, частиною десятою статті 1 Закону № 2232-XII з відповідними змінами, визначено способи, якими громадяни України, які перебувають у запасі Збройних Сил України зобов`язані уточнити протягом встановленого шестидесятиденного строку свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.
З огляду на викладене, позивач, проігнорувавши виконання обов`язку, покладеного на нього згідно правових норм, порушив правила військового обліку і вчинив порушення законодавства про військовий обов`язок і військову службу.
Законодавчо запроваджений обов`язок уточнення протягом встановленого шестидесятиденного строку персональних даних не звільняло на вчинення вказаних дій і осіб які до 19.05.2024 проходили ВЛК, мали відстрочу або бронювання.
Позивачем не надано доказів своєчасного уточнення облікових (персональних) даних в період з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року. 
При цьому, суд наголошує, що вказане порушення скасовано відповідачем 10.01.2026, у зв`язку з відсутністю відстав та закінченням строку дії (до 09.01.2026).
Вказане підтверджується витягом, наданим відповідачем на виконання ухвали суду.
З цього витягу також вбачається, що 10.01.2026 щодо позивача відповідачем сформовано електронне звернення до органів Національної поліції №Е4370744 від 10.04.2025, причина подання - непроходження (відмова від проходження) військово-лікарської комісії (п. 2 Розділу ІІ ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав в/сл та поліцейських на соціальний захист»), звернення щодо доставки позивача до ІНФОРМАЦІЯ_5 діє до 09.01.2027. 
Щодо вказаного порушення суд зазначає таке.
Частиною 3 статті 14 Закону України № 1951-VІІІ визначено, що актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.
З наведених вище норм вбачається, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки з метою виконання покладених на них завдань звертаються в установленому законом порядку до органів Національної поліції щодо доставлення до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 КУпАП (порушення військовозобов`язаними чи призовниками законодавства про військовий обов`язок і військову службу; порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію) з метою складення протоколів про адміністративні правопорушення.
04.05.2024 р. набрав чинності Закон України від 21.03.2024 р. №3621-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист». Цим документом з положень законодавства про військовий обов`язок і військову службу виключено такі визначення як «обмежено придатний до військової служби» та «непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час».
Відповідно до п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3621-IX було встановлено, що громадяни України, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом, протягом дев`яти місяців з дня набрання чинності цим Законом (тобто до 04.02.2025) підлягають повторному медичному огляду з метою визначення придатності до військової служби.
Згідно із Законом України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» №4235-ІХ від 12.02.2025 р. (далі за текстом Закон №4235-ІХ) були внесені зміни до Закону №3621-IX та п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення викладено в новій редакції: «Установити, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово лікарську комісію для проходження медичного огляду». Закон №4235-ІХ набрав чинності 15.02.2025.
Аналіз п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3621-IX (Закону №4235-IXвід 12.02.2025 р.) дозволяє дійти висновку, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом, тобто до 04.05.2024 р., зобов`язані були до 05.06.2025 р. пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби.
Законодавцем визначено два альтернативних шляхи виконання громадянином зазначеного обов`язку: 1) самостійне звернення до територіального центру комплектування та соціальної підтримки з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду; 2) самостійне звернення через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.
В позові позивач зазначив, що він підлягає бронюванню на період мобілізації. 
На підтвердження вказаної обставини до позовної заяви позивачем долучено повідомлення №20-10-25-1 від 20.10.2025 генерального директора ТОВ «Омега» до ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідно до якого, ОСОБА_1 працевлаштований в ТОВ «ОМЕГА» і компанія планує подати його на бронювання та оформити відстрочку від призову за мобілізацією відповідно до Порядку № 76.
В повідомленні також висловлено прохання до відповідача здійснити оновлення військово-облікових даних військовозобов`язаного працівника ТОВ «ОМЕГА» ОСОБА_1 із включенням цих даних до системи Оберіг, видати йому нові військово-облікові документи та на період бронювання не здійснювати заходів, направлених на примусову мобілізацію цього працівника.
Разом з цим, суд наголошує, що доказів бронювання ОСОБА_1 станом на час виникнення спірних правовідносин до суду не надано, а намір ТОВ «Омега» забронювати ОСОБА_1 також не підтверджують вказаних обставин.
Відтак, доводи позивача щодо наявності підстав для його бронювання суд не бере до уваги.
При цьому, матеріали справи також не містять доказів проходження позивачем військово-лікарської комісії у встановлений законодавством термін, а саме, до 05.06.2025, як особа, яка була визнана обмежено придатною до військової служби у воєнний час (відповідно до військово-облікового документу позивача, сформованого в «Резерв+»).
Так, позивач самостійно не звернувся до територіального центру комплектування та соціальної підтримки або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.
Відповідно до п. 9 Положення № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема звертаються в установленому законом порядку до органів Національної поліції щодо доставлення до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
ІНФОРМАЦІЯ_6 , у зв`язку з порушенням позивачем пункту 2 розділу Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 21.03.2024 №3621-ІX, 10.01.2026 звернувся до Відділення поліції №1 (м. Кривий Ріг) Криворізького управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області (звернення №Е4370744), для доставлення позивача до ІНФОРМАЦІЯ_5 з метою складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Суд зазначає, що доставлення військовозобов`язаного до органу ІНФОРМАЦІЯ_5 в силу зазначених вище норм законодавства здійснюється саме з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення в разі неможливості скласти його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим.
Тобто, у такому випадку в першу чергу здійснюється розшук особи та її доставлення до органу ІНФОРМАЦІЯ_5, та в другу чергу складення протоколу про адміністративне правопорушення за правопорушення, визначені статтями 210 та 210-1 КУпАП.
Отже, розшук військовозобов`язаного з метою доставлення / адміністративного затримання оголошений у спірному випадку правомірно та у порядку, визначеному законом.
Враховуючи вищенаведене, є необгрунтованими доводи позивача щодо безпідставного внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку та даних про перебування у розшук за відсутності рішення про притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки внесення зазначених даних здійснюється саме з метою виявлення особи та притягнення її до аміністративної відповідальності.
З огляду на викладене, у суду відсутні підстави для зобов`язання відповідача виключити з Єдиного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про розшук та порушення позивачем правил військового обліку.
Відтак, в цій частині позовних вимог належить відмовити.
Щодо позовних вимог в частині оскарження бездіяльності відповідача, яка полягає у нерозгляді заяви позивача від 24.10.2025 року та нерозгляді клопотання позивача від 24.10.2025 року.
Щодо доводів відповідача, що не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_5 розглянути клопотання та заяву, оскільки дана вимога відноситься виключно до повноважень Комісії а не ІНФОРМАЦІЯ_5. Клопотання та заява була адресована Голові комісії, а позовні вимоги пред`явлено виключно до ІНФОРМАЦІЯ_5 , суд зазначає таке.
Суд враховує доводи позивача та зазначає, що Комісія з питань надання відстрочки, створена при територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, не є самостійною юридичною особою чи відокремленим суб`єктом владних повноважень у розумінні КАС України. Відповідно до Порядку, затвердженого Постановою КМУ №560, така Комісія є внутрішнім колегіальним органом самого ІНФОРМАЦІЯ_5, а її очолює безпосередньо керівник відповідного районного чи міського ІНФОРМАЦІЯ_5. 
Оскільки Комісія з питань надання відстрочки діє в межах та складі ІНФОРМАЦІЯ_5, надходження заяви на адресу Комісії є фактичним надходженням документа до самої установи ІНФОРМАЦІЯ_5. 
Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян», якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. 
Враховуючи, що Комісія та орган ведення Реєстру знаходяться в одній будівлі та мають одного керівника, доводи відповідача щодо направлення клопотання до неналежного суб`єкта не є такими, що відповідають чинному законодавству.
Відтак, суд вважає, що доводи відповідача у відзиві на те, що заява була адресована Комісії, а не ІНФОРМАЦІЯ_5 (або навпаки), є виявом надмірного процедурного формалізму, який не може бути перешкодою для реалізації прав позивача, зважаючи на те, що державний орган, діючи на підставі принципу «належного врядування», зобов`язаний організувати свій внутрішній документообіг таким чином, щоб кореспонденція, яка надійшла до установи, вчасно потрапляла до її структурних підрозділів чи спеціальних комісій. 
Статтею 22 Закону №3543-ХІІ визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Так, зокрема, відповідно до частин 3, 5 статті 22 Закону №3543-ХІІ під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
Поряд з цим, статтею 23 Закону №3543-ХІІ передбачена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.
Підстави звільнення від призову на військову службу під час мобілізації передбачені ст. 23 ЗУ № 3543-XII.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII, не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, і перебувають на спеціальному військовому обліку.
Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України.
Цей порядок визначає, зокрема, порядок надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення.
Пунктом 2 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, яка набрала чинності з 18.05.2024 (в редакції, чинній на час звернення позивача із заявою про надання відстрочки від призову під час мобілізації; далі Порядок №560), визначено, що на військову службу під час мобілізації, на особливий період призиваються резервісти та військовозобов`язані, які придатні до військової служби за станом здоров`я та не мають права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", для комплектування (доукомплектування) з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, навчальних частин (центрів) (далі - військові частини) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями (далі - Збройні Сили та інші військові формування).
Згідно з п. 56 Порядку №560, відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
Як встановлено судом, 24.10.2025 позивач засобами поштового зв`язку направив до відповідача заяву, підписану ОСОБА_1 та його представником - Смушковим А.П. від 24.10.2025 з копією документів, які, на його думку, дають йому право на відстрочку від призову під час мобілізації, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII.
Перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки (ч. 7 ст. 23 Закону № 3543-XII).
Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Пунктом 8 цього Положення визначено, що завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, здійснення контролю за його станом, зокрема в місцевих держадміністраціях, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та розвідувальних органів України), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів з приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.
Згідно з пунктом 11 вищевказаного Положення районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, зокрема, оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних.
Відповідно до п. 57 Порядку №560 для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:
голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);
члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).
Згідно з п. 58 Порядку №560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.
Пунктом 60 Порядку №560 встановлено, що комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.
Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.
Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.
У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6.
У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.
До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
В матеріалах судової справи відсутні докази надання позивачу відстрочки, чи письмового повідомлення причин відмови у наданні відстрочки.
Разом з цим, відповідачем зазначено, що позивачем додано заяву без належних документів, які підтверджують право на відстрочку, адресовану Голові комісії, але надіслану до ІНФОРМАЦІЯ_5. 30.10.2025 року було передано Комісії дану заяву, яку було залишено без розгляду з підстав абзацу 5 пункту 57 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, питання надання відстрочок від призову на військову службу під час мобілізації заброньованим на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, за підприємствами, установами і організаціями, а також посадовим (службовим) особам, зазначеним у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5, комісією не розглядаються. Отже, виходячи з вище викладеного, територіальний центр комплектування та соціальної підтримки тільки зараховує військовозобов`язаного на спеціальний військовий облік, а Комісія не приймає повторного рішення щодо надання відстрочки на підставі п.1 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». 
Суд зазначає, що відповідно до абзацу 5 пункту 57 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, питання надання відстрочок від призову на військову службу під час мобілізації особам, які мають право на відстрочку відповідно до статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", зазначеним у підпунктах 1, 16-23 пункту 1 та пункті 5 додатка 5, комісією не розглядаються.
Відповідно до абзаців 13, 14 п. 58 Порядку № 560, органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації зобов`язані оформити відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язаним працівникам (державним службовцям), які заброньовані у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, а також посадовим (службовим) особам, зазначеним у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5, у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, де військовозобов`язані працівники перебувають на військовому обліку (Центральному управлінні або регіональних органах СБУ чи відповідному підрозділі розвідувального органу). До відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіональних органів СБУ чи відповідному підрозділі розвідувального органу) органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями надсилаються документи, зазначені у переліку згідно з додатком 5.
Відомості про таку відстрочку вносяться відповідним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів протягом трьох робочих днів з дня отримання документів, зазначених у переліку згідно з додатком 5.
Відтак, з огляду на те, що позивач звернувся до відповідача із заявою про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації саме на підставі п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII, як особа, що заброньована на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, і перебуває на спеціальному військовому обліку, а також беручи до уваги до в силу приписів абзацу 5 пункту 57 Порядку № 560 такі заяви Комісією не розглядаються, суд погоджується з доводами відповідача щодо відсутності підстав для розгляду вказаної заяви.
Суд також наголошує, що листом від 26.11.2025 відповідач повідомив позивача, що заява від 24.10.2025 року, яка надійшла до ІНФОРМАЦІЯ_5 28.10.2025 року та була передана Голові Комісії з розгляду питань надання відстрочки - за рішенням Комісії 30.10.2025 року залишена без розгляду з підстав абзацу 5 пункту 57 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, питання надання відстрочок від призову на військову службу під час мобілізації заброньованим на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, за підприємствами, установами і організаціями, а також посадовим (службовим) особам, зазначеним у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5, комісією не розглядаються.
Таким чином позивача повідомлено про результати подання заяви про надання відстрочки та про підстави нерозгляду вказаної заяви.
Заперечень щодо неотримання листа від 26.11.2025, який надсилався представнику позивача матеріали справи не містять.
При цьому, суд враховує, що обов`язок оформлення відстрочок від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII лежить саме на органах державної влади, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, підприємствах, установах та організаціях, в даному випадку - на Товаристві з обмеженою відповідальністю «Омега».
При цьому, відповідних дій/бездіяльності або рішень Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега» позивач не оскаржує.
Відтак, в частині визнання протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не розгляді заяви позивача від 24.10.2025 року, у не повідомленні позивача у письмовій формі про результати її розгляду її задоволенні чи відмові у її задоволенні, посилаючись на законні підстави такої відмови та зобов`язання відповідача розглянути заяву позивача про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до пункту 1 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 24.10.2025 року, повідомити позивача у письмовій формі про результати її розгляду, задоволенні чи відмові у її задоволенні, посилаючись на законні підстави такої відмови належить відмовити.
Щодо позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не розгляді клопотання позивача та його представника, від 24.10.2025 року, у не повідомленні позивача у письмовій формі про результати його розгляду його задоволенні чи відмові у задоволенні, посилаючись на законні підстави такої відмови, суд зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, 28.10.2025 до відповідача надійшло клопотання, підписане ОСОБА_1 та його представником Смушковим А.П. від 24.10.2025, в якому просили відповідача:
1. Долучити до особової справи ОСОБА_1 дане клопотання та заяву з доданими до неї засвідчені документи зазначені у додатках.
2. Розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право ОСОБА_1 на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади. 
3. Надати ОСОБА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, відповідно до ст. 23 ч.1 п.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» про що надати відповідний документ (ДОВІДКУ, наказ, розпорядження, тощо). 
4. До прийняття рішення про надання відстрочки, не направляти ОСОБА_1 на проходження медичного огляду ВЛК, з метою визначення придатності до військової служби.
5. До ухвалення комісією рішення про надання відстрочки не здійснювати призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації.
6. Здійснити оновлення військово-облікових даних ОСОБА_1 із включенням цих даних до системи Оберіг та Резерв +, надати останньому нові військово-облікові документи.
7. Видалити відомості із додатку Резерв + «Про розшук» ОСОБА_1 .
8. Про результати розгляду даного клопотання та заяви ОСОБА_1 прошу надати письмову відповідь у встановлений законом строк, відповідь прошу надіслати поштовим зв`язком у паперовому вигляді на адресу представника заявника, та або на електронну адресу за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_7 
З огляду на викладене, суд звертає увагу, що у поданому клопотанні пунктом 8 зазначено прохання про результати поданого клопотання та заяви позивача надіслати поштовим зв`язком у паперовому вигляді на адресу представника заявника, та або на електронну адресу за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_7 
При цьому, в листі від 26.11.2025 вказано:
« Щодо наданого клопотання від 28.10.2025 року до голови комісії, повідомляємо, що при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Зазначені в клопотанні питання: долучення до особової справи ОСОБА_1 документів, не направляти ОСОБА_1 на проходження медичного огляду, не здійснювати призову на військову службу, здійснити оновлення військово облікових даних та надати нові військово облікові документи, видалити відомості із додатку резерв+, не відносяться до компетенції Комісії та не можуть бути задоволені.
Виходячи з вище викладеного, рекомендуємо військовозобов`язаному особисто звернутись до ІНФОРМАЦІЯ_5 для оновлення облікових даних та отримання військово облікового документу. Для отримання відстрочки (бронювання) з підстав пункту 1 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» рекомендуємо звернутись безпосередньо до керівника за місцем роботи військовозобов`язаного.».
Відтак, з наданого листа вбачається отримання відповідачем клопотання від 24.10.2025, його розгляд та надання відповіді.
Суд наголошує, що предметом оскарження є саме нерозгляд клопотання відповідачем, а тому суд не надає оцінку змісту викладеної у листі від 26.11.2025 відповіді на клопотання.
При цьому, суд ще раз наголошує, що позивач, відповідно до матеріалів справи, не заперечує отримання листа віл 26.11.2025.
Відтак, бездіяльність щодо ненадання позивачу відповіді на клопотання від 24.10.2025 не доведена, оскільки клопотання представника позивача було отримано 28.10.2025 року та розглянуто в строки встановлені Законом України «Про звернення громадян» та 26.11.2025 року надано обґрунтовану відповідь.
Інші доводи позовної заяви не спростовують докази, досліджені та перевірені судом та не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні.
Суд наголошує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі Серявін та інші проти України зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі Трофимчук проти України ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Отже, з урахуванням встановлених судом обставин, із наданням правової оцінки дослідженим у справі письмовим доказам, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.
Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст. 2, 5, 241-246, 255, 295, 297 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні позовних вимог - відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст рішення суду складено 11.06.2026.

Суддя Н.Є. Калугіна