ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
26.06.2026	Справа № 910/15868/25	

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу
за позовом Науково-технічного комплексу "Інститут електрозварювання ім. Є.О. Патона" Національної академії наук України
до Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦІАЛІЗОВАНА МЕХАНІЗОВАНА КОЛОНА № 23"
про стягнення 556 386,09 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернувся Науково-технічний комплекс "Інститут електрозварювання ім. Є.О. Патона" Національної академії наук України (далі - позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦІАЛІЗОВАНА МЕХАНІЗОВАНА КОЛОНА № 23" (далі - відповідач) про стягнення коштів у розмірі 556 386,09 грн, з яких неустойка у розмірі подвійної орендної плати - 332 241,67 грн та неустойка в частині відшкодування витрат балансоутримувача - 224 144,42 грн за період з 01.01.2022 до 01.10.2025.
Ухвалою суду від 26.12.2025 позовну заяву залишено без руху, а також встановлено позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з дня вручення цієї ухвали шляхом: зазначення у позові у реквізитах вірної адреси місцезнаходження відповідача; зазначення правильної ціни позову; визначення у прохальній частині позову порядку відшкодування судових витрат. 31.12.2025 від позивача надійшла заява про усунення недоліків.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/15868/25 та ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами, а також встановлено учасникам справи строки для вчинення процесуальних дій.
Копія ухвали суду доставлена до електронного кабінету позивача та відповідча 16.01.2026 після 17 год. та відповідно до статті 242 Господарського процесуального кодексу України вважається врученої останнім 19.01.2026 (оскільки 17.01.2026 та 18.01.2026 - вихідні дні). Крім того, ухвалу суду від 15.01.2026 опубліковано в Єдиному державному реєстрі судових рішень.
Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався. Інших заяв чи клопотань від учасників справи до суду не надходило. 
Таким чином, суд встановив факт належного повідомлення сторін про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.
Зважаючи на належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважав за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами статті 202 ГПК України.
Згідно з частиною четвертою статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва
ВСТАНОВИВ:

19 червня 2019 року між Науково-технічним комплексом «Інститут електрозварювання ім. Є.О. Патона» Національної академії наук України (далі - Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «СПЕЦІАЛІЗОВАНА МЕХАНІЗОВАНА КОЛОНА № 23» (надалі - Орендар) було укладено Договір оренди майна, що належить до майнового комплексу НАН України за № 070-А01619 від (далі - Договір оренди) і Договір № 070-А01619 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю (далі - Договір про відшкодування витрат балансоутримувача).
Згідно з умовами договору оренди Орендар прийняв в строкове платне користування державне майно: приміщення за планом № 6 (ліва сторона) площею 16,9 кв. м. (далі - Майно), розміщене за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 62-Б, корпус № 13-А, що перебуває на балансі Науково-технічного комплексу «Інститут електрозварювання ім. Є.О. Патона» НАН України, вартість якого згідно з висновком про вартість майна (актом оцінки) від 12 грудня 2018 року становить за незалежною оцінкою (залишковою вартістю) станом на 30 листопада 2018 року 83 885,45 (вісімдесят три тисячі вісімсот вісімдесят п`ять) гривень 45 коп.; приміщення за планом № 11, 14 площею 28,7 кв. м., розташоване на 4-му поверсі за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 66, корпус № 5, що перебуває на балансі Науково-технічного комплексу «Інститут електрозварювання ім. Є.О. Патона» НАН України, вартість якого згідно з висновком про вартість майна (актом оцінки) від 08 квітня 2019 року становить за незалежною оцінкою (залишковою вартістю) станом на 31 березня 2019 року 169 600 (сто шістдесят дев`ять тисяч шістсот) гривень.
Згідно з п. 3.1 статті 3 Договору оренди орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 4 жовтня 1995 року № 786 (зі змінами) (далі -Методика розрахунку).
За результатами конкурсу на право оренди Майна орендна плата становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку – травень 2019 року 3 908,51 грн. Розмір орендної плати за перший місяць оренди – липень 2019 року встановлюється шляхом корегування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за червень, липень 2019 року.
Відповідно до п. 10.8 Договору оренди у разі припинення або розірвання цього договору орендоване Майно повертається Орендарем Орендодавцю протягом трьох робочих днів.
Згідно з п. 10.10 Договору оренди, якщо Орендар не виконує обов`язку щодо повернення майна, Орендодавець має право вимагати від Орендаря сплатити неустойку у розмірі подвійної плати за користування майном за час прострочення.
Крім орендної плати, Орендар сплачує Орендодавцю за розрахунками Орендодавця: відшкодування податку на землю, відшкодування комунальних платежів, витрати на утримання будинку та прилеглої території, інші витрати за Договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю.
При цьому згідно з п. 2.2.3 вказаного договору орендар зобов`язується не пізніше 15 числа, наступного за звітним місяцем, отримувати рахунки та в повному обсязі внести плату на рахунок балансоутримувача (або організації, що обслуговує будівлю) за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень будівлі, технічне обслуговування будівлі відповідно до загальної площі приміщення, на ремонт відповідно до відновної вартості приміщення, за комунальні послуги, а також податок на додану вартість.
Строк дії Договору оренди та Договору про відшкодування витрат закінчився 31.12.2021.
06.10.2025 позивачем була надіслана претензія щодо стягнення заборгованості та звільнення приміщення. Відповідач борг не відшкодував, відповіді на претензію не надав.
Як вказує позивач, ним щомісяця, відповідно до умов Договору про відшкодування витрат балансоутримувача, виставлялись Відповідачу рахунки для оплати комунальних послуг і санітарного обслуговування Будівлі.
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказує, що оскільки відповідач не повернув своєчасно орендоване майно після закінчення дії договору оренди майна, у позивача є право на застосування відповідно до ч. 2 ст. 785 ЦК України майнової відповідальності у вигляді неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Відповідач у даній справі правом на подання відзиву на позов не скористався.
Розглянувши матеріали справи, оцінивши правомірність доводів позивача, суд вказує таке.
Відповідно до ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.
Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.
Згідно з актом прийому-передачі нежилого приміщення від 01.07.2019 були передані в оренду приміщення. При цьому станом на момент ухвалення рішення у даній справі суду не надано доказів повернення об`єкту з оренди.
Суд зазначає, що після припинення договору оренди користування майном стає неправомірним. 
Так, за змістом статей 610-612 Цивільного кодексу України невиконання зобов`язання у погоджений сторонами в договорі строк є порушенням зобов`язання, що зумовлює застосування до боржника наслідків, установлених договором або законом.
Цивільно-правова відповідальність – це покладення на правопорушника встановлених законом негативних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового обов`язку, що узгоджується з нормами статті 610 Цивільного кодексу України та статті 216 Господарського кодексу України.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (пункт 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України).
За умовами частини 2 статті 785 Цивільного кодексу України якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.
Отже, якщо орендар не повертає майно після закінчення строку договору оренди, орендодавець вправі звернутися до суду з позовом про стягнення з орендаря неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення (частина друга статті 785 Цивільного кодексу України), в межах розгляду якого орендар вправі спростувати доводи щодо неповернення ним цього майна чи наявності вини у такому неповерненні.
Так, неустойка, стягнення якої передбачено частиною 2 статті 785 Цивільного кодексу України, є самостійною формою майнової відповідальності у сфері орендних правовідносин, яка застосовується у разі (після) припинення договору - якщо наймач не виконує обов`язку щодо негайного повернення речі, і є належним способом захисту прав та інтересів орендодавця після припинення договору, коли користування майном стає неправомірним.
Перевіривши наданий позивачем розрахунок неустойки відповідно до частини 2 статті 785 ЦК України, суд вважає його арифметично вірним, а тому вимога про стягнення з відповідача неустойки (подвійної орендної плати) у розмірі 332 241,67 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення неустойки в частині відшкодування витрат балансоутримувача у розмірі 224 144,42 грн, нарахованої за період з 01.01.2022 до 01.10.2025.
Щодо вказаних вимог суд зазначає, що відшкодування витрат за своєю правовою природою не є орендною платою в розумінні норм Цивільного кодексу України, відтак на таке відшкодування не може нараховуватись як неустойка відповідно до частини 2 статті 785 Цивільного кодексу України.
При цьому під час розгляду даної справи суду не надано доказів сплати відповідачем коштів з відшкодування витрат балансоутримувача у розмірі 112 072,21 грн, тому, враховуючи п. 2.2.3 договору про відшкодування витрат балансоутримувача, вказана вимога позивача є обґрунтованою в частині стягнення відшкодування витрат балансоутримувача у вищезазначеному розмірі, проте не виходями з нарахування таких витрат у подвійному розмірі.
Суд вказує на принцип «jura novit curia» (суд знає закони) та зазначає, що невірна кваліфікація позивачем таких вимог як неустойки в подвійному розмірі не може має наслідком відмову в позові стосовно відшкодування фактичних витрат балансоутримувача.
За приписами статті 129 ГПК України витрати по сплати судового збору слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 5 331,76 грн.
При цьому суд врахував, що при зверненні до суду з позовом сплачено 8 345,79 грн.
Проте, звернення до суду з позовом здійснено в електронній формі, тому до ставки судового збору відповідно до ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» мав би застосовуватись понижений коефіцієнт 0,8. Розмір судового збору за подання позову мав становити 6 676,63 (556384,09*1,5/100)*0,8).
Водночас, позивач не позбавлений можливості звернутись до суду з клопотання про повернення судового збору в розмірі 1 669,16 грн (8 345,79 - 6 676,63).
Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦІАЛІЗОВАНА МЕХАНІЗОВАНА КОЛОНА № 23" (08161, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, село Тарасівка(з), вул. Київська, будинок 1, офіс 4, код 35329851) на корись Науково-технічного комплексу "Інститут електрозварювання ім. Є.О. Патона" Національної академії наук України (03150, місто Київ, вул. Казимира Малевича, будинок 11, код 30179417) неустойку щодо орендної плати у розмірі 332 241,67 грн (триста тридцять дві тисячі двісті сорок одну грн 67 коп.), борг з відшкодування витрат балансоутримувача у розмірі 112 072,21 грн (сто дванадцять тисяч сімдесят дві грн 21 коп.), судовий збір у розмірі 5 331,76 грн (п`ять тисяч триста тридцять одну грн 76 коп.).
3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 26.06.2026.

Суддя О.Г. Удалова