ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 285/2072/26 
провадження № 3/0285/950/26 
02 червня 2026 року м. Звягель
Суддя Звягельського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О., при секретарі судового засідання Клечковській М. М.,
з участю:
особи, відносно якої складено протокол, ОСОБА_1 ,
його представника, захисника Гаврилюка І. Д.,
іншого учасника ДТП ОСОБА_2 ,
власника транспортного засобу ОСОБА_3 ,
його представника, адвоката Грабчука О. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов
від Звягельського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області,
за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення
відносно ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 
уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , 
працює охоронцем в ТОВ «Новофарм Біосинтез», – 
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 04.04.2026 об 11:35 год в м. Звягель по вул Київській керував автомобілем «УАЗ 3962», реєстраційний номер НОМЕР_2 (далі по тексту – УАЗ), проїхав на заборонний (жовтий) сигнал світлофора та здійснив зіткнення з автомобілем «Ford Kuga», реєстраційний номер НОМЕР_3 (далі по тексту – Ford Kuga) під керуванням ОСОБА_2 , яка завершувала маневр, а саме поворот ліворуч. Внаслідок даного ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
В судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав свою вину, пояснивши, що коли під`їжджав до перехрестя, то горів зелений сигнал і рух він розпочав саме на зелений, а не жовтий сигнал. 
У своїх письмових поясненнях від 05.05.2026 /а.с.30/ зазначав, що 04.04.2026 керував автомобілем УАЗ та рухався по вул. Київській у м. Звягель зі швидкістю близько 50 км/год. Під`їжджаючи до перехрестя з вул. Анни Ярославни, бачив автомобіль, який мав намір повертати ліворуч, однак вважав, що той надасть перевагу у русі, оскільки УАЗ рухався на зелений сигнал світлофора. Зустрічний автомобіль раптово почав поворот ліворуч та перегородив йому дорогу, у зв`язку з чим він застосував екстрене гальмування, однак уникнути зіткнення не зміг. Причиною ДТП вважає ненадання йому переваги в русі водієм автомобіля Ford Kuga. 
Його захисник подав клопотання про закриття провадження у справі, посилаючись на висновок судового експерта №159 від 15.05.2026 (проведеного за його заявою), відповідно до якого причиною ДТП є порушення вимог ПДР водієм автомобіля Ford Kuga ОСОБА_2 , а в діях водія автомобіля УАЗ ОСОБА_1 не встановлено порушень Правил дорожнього руху, які б перебували у причинному зв`язку з виникненням ДТП. 
Зазначив, що автомобіль УАЗ виїхав на перехрестя на дозволений зелений миготливий сигнал світлофора, оскільки на момент увімкнення жовтого сигналу вже перетнув стоп-лінію, а тому твердження іншого водія про рух на жовтий сигнал світлофора є недостовірними.
Також після виникнення небезпеки для руху ОСОБА_1 діяв відповідно до вимог ПДР та застосував своєчасне гальмування, однак технічної можливості уникнути зіткнення не мав.
У зв`язку вважає, що протокол про адміністративне правопорушення є необґрунтованим, а провадження у справі підлягає закриттю на підставі ст. 247 КУпАП.
Також долучив висновок судового експерта ОСОБА_4 від 15.05.2026.
Інший учасник ДТП ОСОБА_2 підтвердила суду обставини, викладені у протоколі та долучених нею до справи письмових пояснень від 04.05.2026 /а.с.15/. Зокрема, в останніх пояснювала, що рухалась у межах дозволеної швидкості та, пропускаючи зустрічний транспорт, розпочала завершення повороту ліворуч на миготливий зелений та жовтий сигнал світлофора, переконавшись у відсутності перешкод. Автомобіль УАЗ раптово виїхав на перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора на значній швидкості, намагаючись «проскочити» перехрестя, що й призвело до ДТП. Також після пригоди водій УАЗ не мав при собі посвідчення водія, а поліція не перевірила учасників ДТП на стан сп`яніння. 
Адвокат власника автомобіля Ford Kuga підтримав обставини, викладені в протоколі, зазначив, що водій автомобіля УАЗ виїхав саме на жовтий сигнал світлофора. 
Також подав клопотання про неврахування висновку експерта ОСОБА_4 №159 від 15.05.2026 як доказу у справі. Клопотання мотивоване тим, що експерт, який не є працівником державної спеціалізованої експертної установи, під час проведення автотехнічної експертизи вийшов за межі своєї компетенції, оскільки здійснював дослідження відеозаписів та фотозображень, що, на думку заявника, належить до фототехнічної (криміналістичної) експертизи, проведення якої віднесено до компетенції державних спеціалізованих установ. Також зазначено, що експерт використав у розрахунках вихідні дані, які не відповідають фактичним обставинам справи. Посилаючись на положення Закону України «Про судову експертизу» та відповідних інструкцій Міністерства юстиції України, адвокат просив не брати зазначений висновок експерта до уваги під час ухвалення рішення у справі. 
Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходжу такого висновку.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху України (далі по тексту – ПДР), згідно з п.1.9 яких особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Водії транспортних засобів повинні створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди іншим громадянам. 
Підставою для складання відносно  ОСОБА_1  працівником поліції протоколу стало порушення ним вимог п.8.7.3ґ ПДР, згідно із яким жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів. 
До протоколу серії ЕПР1 №631795 про адміністративне правопорушення були долучені схема місця ДТП та диск з відеозаписом дорожньо-транспортної події (відеореєстратор з автомобіля Ford Kuga).
На відео чітко зафіксовано, що автомобіль Ford Kuga, рухаючись по вул Київській, виїхав на перехрестя з вул. Анни Ярославни на блимаюче зелене світло світлофора з увімкненим сигналом повороту ліворуч та з метою закінчення повороту продовжила рух. Автомобіль УАЗ виїхав на перехрестя зазначених вулиць на заборонний (жовтий) сигнал світлофора (11:18 год), після цього скоїв зіткнення з автомобілем Ford Kuga. 
Також ОСОБА_1 було долучено відео з камер відеоспостереження поруч розташованого магазину «Норма», з якого вбачається, що на перехрестя спершу виїхав автомобіль Ford Kuga і після того, як він вже повертав ліворуч, на перехрестя виіїхав автомобіль УАЗ. При цьому на дублюючому світлофорі вже горіли червоний (зверху) та жовтий (під ним).
Висновком експерта №159 від 15.05.2026, який був долучений захисником ОСОБА_1 на спростування його вини, встановлено, що водій автомобіля УАЗ повинен був діяти відповідно до п.12.3 ПДР України, однак технічної можливості уникнути зіткнення не мав. При цьому експерт дійшов висновку, що в діях водія УАЗ не вбачається порушень ПДР, які перебували б у причинному зв`язку з ДТП. Водночас експерт зазначив, що водій автомобіля Ford Kuga повинна була діяти відповідно до п.п.10.1, 16.6 ПДР України, мала технічну можливість уникнути зіткнення, а її дії не відповідали вимогам ПДР та перебували у причинному зв`язку з виникненням ДТП.
Разом із тим, зазначений висновок експерта сам по собі не спростовує вини водія УАЗ у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки експерт фактично не надавав категоричного висновку щодо дотримання чи порушення ним вимог п.8.7.3 «г» ПДР України, який ставиться йому у вину у протоколі. Предметом дослідження експерта були питання технічної можливості уникнення дорожньо-транспортної пригоди та причинного зв`язку між діями її учасників і наслідками ДТП. Водночас експерт не надав категоричного висновку щодо дотримання або порушення ОСОБА_1 вимог п. 8.7.3 «г» ПДР України, порушення якого поставлено йому у вину згідно з протоколом про адміністративне правопорушення. Оцінка дій особи на предмет дотримання вимог Правил дорожнього руху та встановлення наявності в її діях складу адміністративного правопорушення належить до виключної компетенції суду. 
Крім того, навіть встановлення порушень ПДР іншим учасником дорожнього руху не виключає можливості одночасного порушення правил з боку особи, відносно якої складено протокол. Висновок експерта не виключає факту в`їзду автомобіля УАЗ на перехрестя на жовтий сигнал світлофора та не спростовує відомостей, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.
Відтак, суд не бере до уваги висновок експерта №159 від 15.05.2026 з огляду на заявлені представником потерпілої заперечення щодо його допустимості та належності як доказу, а також з урахуванням інших досліджених у справі доказів. 
З пояснень учасників ДТП вбачається, що обидва водії фактично покладають відповідальність за виникнення ДТП один на одного. Водночас пояснення водія УАЗ про рух на зелений сигнал світлофора суперечать поясненням водія Ford Kuga про завершення нею маневру на жовтий сигнал, проїзд УАЗ на заборонений сигнал світлофора та оглянутим відеозаписам події ДТП. Сам по собі факт можливого порушення водієм Ford Kuga вимог п.п.10.1, 16.6 ПДР України не виключає можливого порушення ПДР і водієм УАЗ, оскільки у справах про ДТП допускається наявність обопільної вини учасників дорожнього руху.
Крім того, пояснення ОСОБА_1 про те, що він бачив автомобіль, який здійснював поворот ліворуч, однак продовжив рух без зміни швидкості, можуть свідчити про недостатню уважність до дорожньої обстановки та несвоєчасне реагування на її зміну. 
Водночас остаточна оцінка наявності чи відсутності порушення п.8.7.3 «г» ПДР України має здійснюватися судом з урахуванням усієї сукупності доказів у справі, зокрема схеми ДТП, записів камер, показань учасників та інших матеріалів справи.
Оцінюючи надані докази, приходжу висновку, що ОСОБА_1  вчинив діяння, що підпадають під ознаки порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, та його дії вірно кваліфіковані за ст.124 КУпАП. За таких обставин, його слід визнати винним у вчиненні вищезазначеного правопорушення. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, не встановлено.
При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, беру до уваги характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , всі обставини справи в їх сукупності та вважаю, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу, що буде необхідним для його виправлення та достатнім для виконання завдань КУпАП. 
В підсилення своєї правової позиці звертаю увагу на практику Європейського Суду з прав людини, який у своєму рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» наголошував, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки водіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Підстави для застосування іншого більш м`якого або суворого стягнення відсутні.
З особи, на яку накладено адміністративне стягнення, також належить стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись статтями 33, 40-1, 280, 283, 284 КУпАП, – 
ПОСТАНОВИЛА:
Визнати  ОСОБА_1  винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, 
та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Стягнути з  ОСОБА_1  в дохід держави 665,60 грн судового збору.
Роз`яснити, що штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови – не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу в вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.
Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги на неї через Звягельський міськрайонний суд до Житомирського апеляційного суду протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя   О. О. Літвин