Справа №442/2267/26 
Провадження №2/442/1299/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
заочне

14 травня 2026 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області 
у складі:
головуючого – судді Хомика А.П.
з участю секретаря судового засідання – Денис Ю.І., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітню дитину, - 
в с т а н о в и в:
24.03.2026 позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітню дитину – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини від заробітку ( доходу) відповідача щомісячно. 
В обґрунтування позову покликається на те, що 03 листопада 2014 року було укладено шлюб між нею, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . У шлюбі в них народився син - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який після розірвання шлюбу залишиться проживати разом з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. У них різні погляди на життя. З вини обох сторін сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливими. Фактичні шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені з 2024 року. За таких обставин вважає, що подальше спільне життя з Відповідачем та збереження шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам, а тому просить розірвати їхній шлюб. 
Вказує, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, а тому для забезпечення належного рівня життя дитини, її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку просить стягувати з нього аліменти у розмірі з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття.
Позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечує. 
Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомивши причин своєї неявки. Судом було вжито належних заходів задля виклику відповідача в судове засідання з розгляду даної справи по суті шляхом направлення йому судових повісток за адресою місця проживання та реєстрації. Будь яких повідомлень про зміну адреси відповідач суду не подавав, а відтак, суд, у відповідності до вимог п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8, ч. 11, ч. 12 ст. 128 ЦПК України, вважає останнього належним чином повідомленим про дату, час, місце та порядок судового розгляду зазначеної справи.
Учасники справи в судове засідання не з`явились, а відтак відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Згідно правил ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи вище викладене, суд ухвалив завершити розгляд справи у відсутності сторін, за наявними у матеріалах справи доказами. 
Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
Як вбачається з матеріалів справи, 03.11.2014  ОСОБА_1 уклала з ОСОБА_2 шлюб, який був зареєстрований у виконавчому комітеті Грушівської сільської ради Дрогобицького району Львівської області (Свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 від 03.11.2014 року). 
У такому шлюбі народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (Свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 від 12.09.2016 року).
Статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
У відповідності до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.
Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. 
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).
Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відтак, аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, їхній шлюб існує формально, примирення між ними не можливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому є всі підстави для розірвання шлюбу.
Вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів для дитини, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище позивача, яка проживає разом з дитиною, займається її вихованням, і відповідача (є особою працездатного віку) - платника аліментів, прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а також з врахуванням рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, вимог розумності та справедливості визначає їх в розмірі частини зі всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму доходів для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.
На думку суду вказаний розмір аліментів забезпечить дитині належний та достатній рівень матеріального утримання, який відповідає встановленому законодавством розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. 
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, так як позивач звільнена від сплати судового збору щодо вимоги про стягнення аліментів, судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави. Крім цього, оскільки позов задоволено, то з відповідача в користь позивачки слід стягнути понесені нею витрати зі сплати судового збору за вимогу щодо розірвання шлюбу. 
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 223, 247, 259, 263, 264, 265, 280 ЦПК України, суд,–
ухвалив:
Позов задоволити.
Розірвати шлюб між  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який 03.11.2014 року було зареєстровано у виконавчому комітеті Грушівської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, актовий запис №08. 
Після розірвання шлюбу прізвище  ОСОБА_1 залишити без змін. 
Стягувати з  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітнього сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі частини зі всіх видів його заробітку ( доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.03.2026 і до досягнення дитиною повноліття. 
Стягнути з  ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 1331,20 грн. сплаченого судового збору за подання заяви про розірвання шлюбу.
Стягнути з  ОСОБА_2 в дохід держави 1331,20 грн. судового збору за вимогу щодо стягнення аліментів. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто, шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складання повного тексту рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 
Сторони:
Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідач:  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя А.П. Хомик