ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
просп. Науки, 5, м. Харків, 61612, телефон/факс (057)702 10 79, inbox@lg.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2026 року м.Харків Справа № 913/299/25
Провадження №6/913/299/25

За позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», вул.Малопідвальна, буд.8, м.Київ, 01001
до відповідача 1 - Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської Ради (Київської міської державної адміністрації), вул.Хрещатик, буд.36, м.Київ, 01044
відповідача 2 – Краснолуцької міської ради Луганської області, вул.Комуністична, буд.33, м.Хрустальний, Луганська область, 94500
про визнання права власності

Суддя Драгнєвіч О.В.
Секретар судового засідання Марченко А.Є.

У засіданні брали участь:
від позивача: представник не прибув;
від відповідача 1: головний спеціаліст юридичного відділу Вергелес І.В., що діє на підставі витягу з ЄДР в порядку самопредставництва (в режимі відеоконференції);
від відповідача 2: представник не прибув.

С У Т Ь С П О Р У:

Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі – позивач, ПАТ «Промінвестбанк») звернулося до Господарського суду Луганської області з позовом до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської Ради (Київської міської державної адміністрації) (далі – відповідач-1, Департамент) та Краснолуцької міської ради Луганської області (далі – відповідач-2, Краснолуцька міська рада) про визнання права власності ПАТ «Промінвестбанк» на наступне нерухоме майно:
- будівлю, яка складається з будівлі загальною площею 1231,70 кв.м., гаража, воріт, паркану, розташовану за адресою: вул.Ялтинська, буд.4а, м.Хрустальний, Луганська область;
- земельну ділянку площею 0,1837 га, кадастровий номер 4411600000:08:014:0001, за адресою: вул.Ялтинська, буд.4а, м.Хрустальний, Луганська область.

Позов поданий на підставі ст.392 Цивільного кодексу України та обґрунтований тим, що зазначене нерухоме майно належить позивачу на праві власності, що підтверджується наступними правовстановлюючими документами: на будівлю - 1) рішенням виконкому Краснолуцької Ради народних депутатів №544 від 31.12.1993 про затвердження акту державної приймальної комісії про приймання в експлуатацію завершеного будівництвом об`єкта; 2) реєстраційним посвідченням, виданим міським бюро технічної інвентаризації виконавчого комітету Краснолуцької міської Ради 10.07.1997; на земельну ділянку - 1) державним актом на право власності на земельну ділянку, серія ЯБ №691797, виданим 14.08.2006 головою Краснолуцької міської Ради народних депутатів Луганської області, акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №020640500006; 2) договором купівлі-продажу земельної ділянки, укладеним банком з територіальною громадою міста Красний Луч 13.06.2006, посвідченим державним нотаріусом Краснолуцької державної нотаріальної контори Рожко Л,М., зареєстрований в реєстрі за №1-1769.
Однак, право власності позивача на вказане майно фактично не визнається відповідачами, про що свідчать прийняті, зокрема, органом державної реєстрації рішень рішення №82106201 від 28.11.2025 (відносно вказаної будівлі) та №81074093 від 29.09.2025, №82274714 від 09.12.2025 (відносно земельної ділянки) про відмову в проведенні реєстраційних дій, що порушує права позивача.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.12.2025 справа №913/299/25 передана на розгляд судді Драгнєвіч О.В.
Ухвалою суду від 05.01.2026 позовну заяву було залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовного матеріалу.
Після усунення недоліків позовної заяви ухвалою суду від 26.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 23.02.2026 об 11 год. 00 хв.; явку представників сторін в судове засідання не визнано обов`язковою; встановлено позивачу строк – по 02.02.2026, в який визначено надати суду належним чином оформлену копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №2378 від 08.12.2006 видане представнику позивача, адвокату – Коваль Л.Л, який підписав заяву №б/н від 16.01.2026 про усунення недоліків позовної заяви; в задоволенні клопотання ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, відмовлено; відповідачу-2 у справі у відповідності до ч.6 ст.6 ГПК України визначено невідкладно зареєструвати електронний кабінет в ЄСІТС (підсистема «Електронний суд») з метою належного та своєчасного повідомлення, отримання процесуальних документів у справі; запропоновано сторонам подати заяви по суті справи у встановлені законом та судом строки.

У встановлений судом строк через підсистему «Електронний суд» 04.02.2026 від Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської Ради (Київської міської державної адміністрації) надійшов відзив на позовну заяву №б/н від 03.02.2026, в якому відповідач-1 зауважив про те, що частина заявлених в позовній заяві вимог стосується, зокрема, вимоги про визнання права власності ПАТ «Промінвестбанк» на будівлю загальною площею 1231,70 кв.м., яка розташована за адресою: Луганська обл., Ровеньківський р-н, м.Хрустальний, вул.Ялтинська, буд.4-а.
Відповідач-1 пояснив, що під час розгляду заяви позивача про здійснення державної реєстрації права на зазначений об`єкт реєстратор діяв у відповідності до повноважень, передбачених пунктами 1, 2, 3 ч.3 ст.10 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень”, зокрема реєстратором направлявся запит до Луганської обласної військової адміністрації для отримання відомостей про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року, однак отримана відповідь на запит не містила інформації, необхідної для проведення державної реєстрації прав на об`єкт нерухомого майна за вказаною адресою, а саме підтвердження здійснення до 2013 року державної реєстрації права власності на вказаний об`єкт за ПАТ «Промінвестбанк».
У зв`язку з неотриманням від уповноваженого органу інформації передбаченої п.3 ч.3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідної для такої реєстрації, державним реєстратором було прийнято рішення №82106201 від 28.11.2025 про відмову в проведенні реєстраційних дій на підставі ч.8 ст.18, п.4 ч.1 ст.24, п.8 ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», яке за твердженням відповідача-1, є законним, прийнятим із дотриманням усіх процесуальних норм.
Крім того, відповідач-1 зазначає про те, що Департамент є неналежним відповідачем у справі; позивачем у позовній заяві не вказано у чому полягають порушення прав позивача з боку Департаменту; натомість пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову до такого відповідача.

Через підсистему «Електронний суд» 06.02.2026, на виконання вимог ухвали суду від 26.01.2026, від позивача надійшла заява №б/н від 06.02.2026 про приєднання документів, зокрема, долучення копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №2378 від 08.12.2006, видане представнику позивача.
В заяві позивач заявив клопотання про поновлення встановленого ухвалою суду від 26.01.2026 строку для подання копії вищезазначеного документа, навівши підстави пропуску строку.
В підготовчому судовому засіданні 23.02.2026 судом було постановлено ухвалу без оформлення окремого документа, із внесенням до протоколу судового засідання від 23.02.2026, якою: 1) задоволено клопотання представника позивача, викладене у заяві №б/н від 06.02.2026 про приєднання документів; 2) встановлений судом в ухвалі від 26.01.2026 строк для подання витребуваного документа (копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, видане представнику позивача) продовжено по день фактичного надходження документа до суду – по 06.02.2026, долучено подану позивачем заяву №б/н від 06.02.2026 про приєднання документів з додатками до справи; 3) долучено до справи поданий відповідачем-1 відзив на позовну заяву №б/н від 03.02.2026.

За результатами проведеного підготовчого засідання судом постановлено ухвалу від 23.02.2026, якою роз`єднано позовні вимоги у справі №913/299/25; розгляд позовної вимоги ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської Ради (Київської міської державної адміністрації) та Краснолуцької міської ради Луганської області про визнання права власності ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на будівлю, яка складається з будівлі загальною площею 1231,70 кв.м., гаража, воріт, паркану, розташовану за адресою: вул.Ялтинська, буд.4а, м.Хрустальний, Луганська область, - вирішено здійснювати в межах провадження справи №913/299/25; позовну вимогу ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської Ради (Київської міської державної адміністрації) та Краснолуцької міської ради Луганської області про визнання права власності ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на земельну ділянку площею 0,1837 га, кадастровий номер 4411600000:08:014:0001, за адресою: вул.Ялтинська, буд.4а, м.Хрустальний, Луганська область - вирішено виділити у самостійне провадження; задоволено усне клопотання представника позивача; відкладено підготовче судове засідання у справі №913/299/25 на 23 березня 2026 року об 11 год. 00 хв.; явку представників сторін в судове засідання не визнано обов`язковою.

23.03.2026 від позивача надійшли додаткові письмові пояснення №б/н від 22.03.2026, в яких позивач конкретизував підстави заявленого позову до відповідачів.
Зокрема, позивач просить врахувати наступне. Технічні характеристики майна (бідівлі), яке є предметом позову визначаються даними реєстраційного посвідчення, виданого міським бюро технічної інвентаризації виконавчого комітету Краснолуцької міської Ради 10.07.1997. Згідно з реєстраційним посвідченням від 10.07.1997, належна банку будівля складається з будівлі загальною площею 1231,70 кв.м., гаража, воріт, паркану. Також в банку наявна копія технічного паспорту на майно, виготовленого міським бюро технічної інвентаризації виконавчого комітету Краснолуцької міської Ради. Оригінал технічного паспорту в банку відсутній (втрачено). Виготовлення нової технічної документації є неможливим внаслідок перебування майна на тимчасово окупованій території. Згідно технічного паспорту, площа будівлі літ. А-2 складає 1231,70 кв.м., площа гаражу Б-1 складає 211,70 кв.м., ворота, паркан - площа не вимірюється.
Щодо конкретизації заявлених підстав позову позивач посилається на висновки, наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі №344/16879/15-ц, в якій судом було зауважено, що визнання права як універсальний спосіб захисту абсолютних та виключних прав і охоронюваних законом інтересів передбачене у статті 16 ЦК України. У статті 392 ЦК України вказано, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зі змісту статті 392 ЦК України вбачається, що вона містить дві диспозиції, за яких власник майна може звернутися з позовом про визнання права власності: 1) якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою; 2) у разі втрати власником документа, який засвідчує право власності. Суб`єктом вимог про визнання права власності може будь-яка особа, яка вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів у третіх осіб або претензіями третіх осіб чи необхідністю отримати правовстановлюючі документи. Позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючих документів.
Позивач стверджує про наявність в даному випадку обох вказаних складових, для застосування ст.392 ЦК України, адже, по-перше: право власності банку фактично не визнається державою в особі органу державної реєстрації речових прав - Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що свідчить відмова у проведенні реєстрації права власності банку на вказане майно, викладена в рішенні №82106201 від 28.11.2025.
В той же час, позивач зауважує про те, що він наразі не оскаржує в адміністративному порядку ухвалене державним реєстратором рішення №82106201 від 28.11.2025 про відмову в проведенні реєстраційних дій, оскільки вважає, що такі підстави відсутні.
По-друге, щодо наявності другої складової для визнання права власності за ст.392 ЦК України (втрати правовстановлюючих документів), позивач посилається на наведене мотивування відмови відповідача-1 в проведенні реєстраційних дій та наведені з цього приводу відповідачем-1 додатково пояснення у відзиві; вважає втраченими архівні матеріали Комунального підприємства “Бюро технічної інвентаризації Краснолуцької міської ради”, з огляду на те, що архівні матеріали залишилися на тимчасово окупованій РФ території України, у м.Хрустальний (яке є окупованим Російською Федерацією з 07.04.2014 згідно з даними наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією»); КП “БТІ Краснолуцької міської ради” не відновило своєї діяльності на підконтрольній території України.
Тобто, як стверджує позивач, втраченими наразі є належні БТІ м.Красний Луч (м.Хрустальний) екземпляри документів про державну реєстрацію права власності банку, перевірка яких є необхідною умовою для реєстрації (визнання) права власності банку. Також у позивача відсутній оригінал технічного паспорту БТІ.
Крім того, позивач із запереченнями відповідача-1 про те, що він є неналежним відповідачем у справі, оскільки він не порушував право позивача, останній не погоджується.
В контексті правильності визначення відповідачем та пред`явлення вимог у цій справі також до відповідача-2 - Краснолуцької міської ради Луганської області, позивач просить суд врахувати правові висновки, викладені у п.13 Постанови Пленуму ВССУ №5 від 07.02.2014, в якому роз`яснено, що у справах про визнання права власності відповідачем є попередній власник майна або його правонаступник, а у разі якщо попередній власник невідомий або не міг бути відомий, - орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

В судовому засіданні від 23.03.2026 судом було постановлено ухвалу без оформлення окремого документа, із внесенням до протоколу судового засідання від 23.03.2026, якою продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів до 24.04.2026 включно; відкладено підготовче судове засідання на 08.04.2026 о 10 год. 30 хв.; явку представників сторін в судове засідання визнано необов`язковою, про що повідомлено учасників справи ухвалою-повідомленням від 23.03.2026.

Через підсистему «Електронний суд» 07.04.2026 від позивача надійшла заява №б/н від 07.04.2026 до якої останній долучив актуальну довіреність №09/12/37 від 01.04.2026 на ім`я представника ПАТ «Промінвестбанк» Коваль Л.Л. з дійсністю до 30.04.2026.

08 квітня 2026 року о 10 год. 30 хв. підготовче судове засідання у справі не відбулося через відсутність Інтернет з`єднання в суді, неможливість доступ до КП «Діловодство спеціалізованого суду», підистеми «Електронний суд» та забезпечення проведення відеоконференцзв`язку з учасниками справи.
Згідно даних акту №17 від 08.04.2026, складеного та підписаного заступником керівника апарату суду Ольгою Аль-Баду, заступником начальника відділу інформаційних технологій Оленою Наумець, головним спеціалістом відділу інформаційних технологій Михайлом Голубницьким 08.04.2026 в Господарському суді Луганської області було відсутнє підключення до мережі Інтернет. У зв`язку з цим у період з 08 год. 00 хв. до 11 год. 30 хв. 08 квітня 2026 року було унеможливлено доступ до КП «Діловодство спеціалізованого суду», підистеми «Електронний суд», електронної пошти суду, а також вчинення інших дій пов`язаних з забезпеченням функціонування роботи суду.
Оскільки через вказані обставини підготовче судове засідання у справі, призначене на 08 квітня 2026 року о 10 год. 30 хв., не відбулося, суд ухвалою від 09.04.2026 призначив підготовче судове засідання на іншу дату - 22 квітня 2026 року о 10 год. 00 хв.; явку представників сторін в судове засідання не визнав обов`язковою.

В судовому засіданні від 22.04.2026 судом було постановлено ухвалу без оформлення окремого документа, із внесенням до протоколу судового засідання від 22.04.2026, якою закрито підготовче провадження у справі; призначено справу до розгляду по суті на 19.05.2026 об 11 год. 00 хв.; явку представників сторін в судове засідання визнано необов`язковою, про що повідомлено учасників справи ухвалою-повідомленням від 22.04.2026.

В судовому засіданні 19.05.2026 з розгляду справи по суті прийняв участь лише представник відповідача-1 в режимі відеоконференції.
Позивач не забезпечив участі свого повноважного представника в судовому засіданні.
В судовому засіданні судом було встановлено, що в матеріалах справи наявна довіреність №09/12/37 від 01.04.2026 на представництво інтересів позивача, видана на ім`я адвоката Коваль Л.Л., строк дії якої закінчився 30.04.2026.
Адвокат Коваль Л.Л., долучившись до відеоконферензв`язку, на запитання суду під час здійснення судом перевірки повноважень представників сторін, які долучилися до відеоконференції, повідомила про те, що нова довіреність, видана позивачем на її ім`я із повноваженнями на представництво інтересів позивача, була перед судовим засіданням направлена до суду через систему “Електронний суд”.
З метою здійснення додаткової перевірки щодо надходження вказаного документу від позивача до суду в судовому засіданні 19.05.2026 судом оголошувалася короткочасна перерва. 
Оскільки за результатами проведеної перевірки було встановлено, що будь-які документи від позивача на час проведення судового засідання до суду не надходили, а позивачем на час проведення судового засідання не представлено суду документів на підтвердження повноважень адвоката Коваль Л.Л. представляти інтереси позивача та приймати участь в судовому засіданні, тому суд дійшов висновку про недопуск адвоката Коваль Л.Л. до участі в судовому засіданні в якості представника позивача, про що було повідомлено останню та завершено подальший відеоконференцзв`язок з нею.

Відповідач-2 (Краснолуцька міська рада Луганської області) також не забезпечив участі свого представника в судовому засіданні, був належним чином повідомлений про час та місце проведення засідання.
Зокрема, ухвалою суду від 26.01.2026 відповідачам-1, 2, було встановлено строк для подання відзивів на позовну заяву – протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали суду.
Судом було з`ясовано, що відповідач-2 не має зареєстрованого електронного кабінету в ЄСІТС.
Звертаючись із позовом у цій справі, позивач вказав адресу місцезнаходження відповідача-2: вул.Комуністична, буд. 33, м.Хрустальний, Луганська область, 94500.
Судом встановлено, що зареєстрованою адресою місцезнаходження відповідача-2, Краснолуцької міської ради Луганської області, згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, є вказана вище адреса.
Однак, у відповідності до даних Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України №376 від 28.02.2025 Ровеньківський район Луганської області є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України з 07.04.2014.
Поштові відділення в м.Хрустальний Ровеньківського району Луганської області тимчасово припинили свою роботу згідно з інформацією Акціонерного товариства «Укрпошта», розміщеній на офіційному вебсайті (https://offices.ukrposhta.ua), а тому направлення поштової кореспонденції на зареєстровану адресу місцезнаходження відповідача-2 наразі не є можливим.
У відповідності до вимог ч.1 ст.121 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають електронного кабінету, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання.
Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії.
З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
Отже, з урахуванням вищезазначених вимог, оскільки зареєстрованою адресою місцезнаходження відповідача-2 є тимчасово окупована РФ територія України і відповідач-2 не має зареєстрованого електронного кабінету в ЄСІТС, судом з метою забезпечення процесуальних прав останнього та належного його повідомлення про розгляд справи розміщувалися відповідні оголошення про розгляд справи на порталі судової влади України, а також безпосередньо на сторінці Господарського суду Луганської області з посиланням на відповідні ухвали суду, наявні в Єдиному державному реєстрі судових рішень (у розділі Інше - Повідомлення для учасників справ, які знаходяться в районі проведення антитерористичної операції та на тимчасово окупованих територіях) офіційного веб-порталу судова влада в Україні в мережі Інтернет (підтверджується відповідними роздруківками, наявними в матеріалах справи).
Ухвали суду також були своєчасно розміщені в Єдиному державному реєстрі судових рішень, доступ до якого є вільним та загальнодоступним.
Враховуючи вищевикладене, судом вчинені всі можливі заходи для належного повідомлення відповідача-2 про розгляд спору та забезпечення його процесуальних прав на подання відзиву та клопотань щодо розгляду справи.
Проте на час ухвалення рішення за результатами розгляду справи від відповідача-2 відзиву на позовну заяву не надходило, будь-яких процесуальних клопотань також.
Судом враховується, що згідно положень ст.42 ГПК України, подання відзиву, заяв та клопотань є правом відповідача, а не обов`язком.
Відповідно до ч.4 ст.13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з приписами ст.165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
В судовому засіданні 19.05.2026 з розгляду справи по суті суд встановив обставини та дослідив їх доказами, після стадії судових дебатів перейшов до стадії ухвалення рішення та проголосив скорочене судове рішення (вступну та резолютивну частини).
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши наявні докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до даних статуту Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (в новій редакції) банк створений рішенням установчих зборів засновників від 28.04.1992 та зареєстрований Національним банком України 26.08.1992 за реєстраційним №125 із найменуванням «Український акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», скорочене найменування «Промінвестбанк України».
Відповідно до рішення Загальних зборів акціонерів банку від 21.05.2009 (протокол №25) статут банку затверджено в новій редакції, розробленій згідно з вимогами Закону України “Про акціонерні товариства”, найменування банку змінене на Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (п.1 статуту банку).

Як свідчать матеріали справи, триває процедура ліквідації ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк».
25.02.2022 правління Національного банку України прийняло рішення №90-рш/БТ про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», а Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - рішення №130 від 25.02.2022 про початок процедури ліквідації Банку строком з 25.02.2022 до 24.02.2025 включно.
Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18.11.2024 №1162 «Про деякі питання здійснення ліквідації ПАТ «Промінвестбанк» строк управління майном (активами) банку та задоволення вимог кредиторів продовжено на строк дії воєнного стану та 6 місяців з дати припинення чи скасування дії воєнного стану в Україні, повноваження ліквідатора ПАТ «Промінвестбанк» продовжено до моменту внесення запису про припинення банку до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Відповідно до ч.1 ст.48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює такі повноваження: приймає в управління майно (у тому числі кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу, виконує функції з управління та продає майно банку. Згідно зі ст.50 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури ліквідації банку Фонд приступає до інвентаризації та оцінки майна банку з метою формування ліквідаційної маси банку. До ліквідаційної маси банку включаються будь-яке нерухоме та рухоме майно, кошти, майнові права та інші активи банку.
У звіті про оцінку активів ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», що включають 519 од. нерухомого майна, том 1 у зведеній таблиці на стор.22 документу зазначено майно з інвентарним номером 86457 - будівля (будівля, гараж) за адресою: м.Красний Луч, вул.Ялтинська, №4-а, дата вводу в експлуатацію – 17.05.1994, загальна площа – 1231,7 м.кв., ринкова вартість станом на дату оцінки 01.04.2022 без ПДВ – 2'866'120 грн.
Судом з`ясовано, що у відповідності до постанови Верховної Ради України “Про перейменування окремих населених пунктів та районів на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей” від 12.05.2016 №1351-VIII місто Красний Луч Луганської області було перейменовано на місто Хрустальний.

Позивач зазначає, що він є власником вказаного нерухомого майна - об`єкту, до складу якого входить будівля загальною площею 1231,70 кв.м., гараж, ворота, паркан, що розташовані за адресою: вул.Ялтинська, буд.4а, м.Хрустальний (раніше - м.Красний Луч), Луганська область.
Право власності на вказаний об`єкт підтверджується наступними правовстановлюючими документами, копії яких додано до позовної заяви:
1) рішенням виконкому Краснолуцької міської ради народних депутатів №544 від 31.12.1993 “Про затвердження акту державної комісії про приймання в експлуатацію будівлі Промінвестбанку на 50 співробітників по вул.Ялтинській”;
2) реєстраційним посвідченням на об`єкти нерухомого майна, які належать юридичним особам, виданим міським бюро технічної інвентаризації виконавчого комітету Краснолуцької міської Ради від 10.07.1997, записано в реєстрову книгу №1 за реєстровим №93. 
Зазначене майно розташовано на земельній ділянці кадастровий номер 4411600000:08:014:0001, площею 0,1837 га, за адресою: вул.Ялтинська, буд.4а, м.Хрустальний, Луганська область, яка належить, як вказує позивач, також йому на праві власності, що підтверджується долученими копіями договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеним банком з територіальною громадою міста Красний Луч від 30.06.2006, посвідченим державним нотаріусом Краснолуцької державної нотаріальної контори Рожко Л,М., зареєстрований в реєстрі за №1-1769, та державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯБ №691797, виданим 14.08.2006 головою Краснолуцької міської Ради народних депутатів Луганської області, зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №020640500006.
Також позивачем долучено копію балансової довідки від 24.12.2025 №2110/08, згідно якої на балансі банку станом на 23.12.2025 обліковується будівля (будівля, гараж), адреса місцезнаходження - Луганська область, місто Хрустальний (Красний Луч), вулиця Ялтинська, будинок 4а, загальна площа 1231,70 кв.м. (інвентарний номер 86457), балансова вартість якої становить 53'400 грн 00 коп.; а також земельна ділянка, загальною площею 0,1837 га,адреса місцезнаходження - Луганська область, місто Хрустальний (Красний Луч), вулиця Ялтинська, будинок 4а, (інвентарний номер 86463), балансова вартість якої становить 2'203 грн 95 коп.

30.09.2025 позивач звернувся до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської Ради (Київської міської державної адміністрації) із заявою про внесення реєстраційних даних про право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна, до складу якого входить будівля загальною площею 1231,70 кв.м., гараж, ворота, паркан, що розташовані за адресою: вул.Ялтинська, буд.4а, м.Хрустальний (раніше - м.Красний Луч), Луганська область, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської Ради (Київської міської державної адміністрації) №82106201 від 28.11.2025 відмовлено в проведенні реєстраційних дій оскільки подані позивачем документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.
Зокрема, в рішенні державний реєстратор послався на положення п.3 ч.3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», яким визначено, що під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії. 
Під час розгляду заяви було здійснено консолідований пошук інформації в Державному реєстрі речових прав та реєстрах до 2013 року, в результаті якого встановлено, що інформація про реєстрацію права власності на будинок, що розташований за адресою: Луганська область, Ровеньківський район, м.Хрустальний, вулиця Ялтинська, будинок 4-а, у Реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутня. Направлено запит до Луганської обласної державної адміністрації, яка повідомила, що зазначений населений пункт, а саме будинок за адресою: Луганська область, Ровеньківський район, м.Хрустальний, вулиця Ялтинська, будинок 4-а знаходиться на тимчасово окупованій території. Таким чином, неможливо отримати від БТІ інформацію про зареєстроване право. 

За вказаних обставин позивач посилається на порушення його прав власника вказаного майна, у зв`язку із чим останній звернувся до суду із позовом до відповідачів про визнання права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна в порядку ст.392 ЦК України. Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно зі ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.
Частиною 1 ст.41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Частина 1 статті 316 ЦК України визначає, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. 
Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст.321 ЦК України).
Статтею 328 ЦК України країни передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Наразі позивач посилається на те, що він є власником об`єкту нерухомого майна будівлі загальною площею 1231,70 кв.м., гаража, воріт, паркану, розташовані за адресою: вул.Ялтинська, буд.4а, м.Хрустальний (раніше - м.Красний Луч) Луганської області.
Право власності на вказаний об`єкт підтверджується наступними правовстановлюючими документами, на які посилається позивач, і копії яких додано до позовної заяви:
- рішенням виконкому Краснолуцької міської ради народних депутатів №544 від 31.12.1993 “Про затвердження акту державної комісії про приймання в експлуатацію будівлі Промінвестбанку на 50 співробітників по вул.Ялтинській”;
- реєстраційним посвідченням на об`єкти нерухомого майна, які належать юридичним особам, виданим міським бюро технічної інвентаризації виконавчого комітету Краснолуцької міської Ради від 10.07.1997, записано в реєстрову книгу №1 за реєстровим №93. 
З реєстраційного посвідчення вбачається, що Краснолуцьке бюро інвентаризації посвідчило, що будівля, яка розташована в м.Красний Луч по вул.Ялтинській 4-а, зареєстровано за Українським акціонерним промислово-інвестиційним банком на праві колективної форми власності на підставі Акту державної приймальної комісії про приймання в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту, затвердженого рішенням виконкому Краснолуцької міської ради народних депутатів №544 від 31.12.1993, та Державного акту на право постійного користування землею від 29.05.1997 1-ЛГ №003347.
Об`єкт №4-а по вул.Ялтинській в м.Красний Луч в цілому складається з будівлі загальною площею 1231,70 кв.м., гаража, воріт, паркану.
Позивачем копію технічного паспорта на вказаний об`єкт до матеріалів справи не долучено, позивач посилається на втрату оригінала технічного паспорту.
До позовної заяви долучено копію Схематичного плану, виготовленого Краснолуцьким бюро інвентаризації від 20.03.1997 (експлікацію об`єкту по вул.Ялтинській 4-а з поверховим планом та оціночним актом).
З долучених позивачем копій документів до позовної заяви також вбачається, що 30.06.2006 між Територіальною громадою міста Красний Луч в особі міського голови Антощенка М.І. та Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, на підставі якого банк придбав земельну ділянку, площею 0,1837 кв.м., яка розташована за адресою: вул.Ялтинська, буд.4а,м.Красний Луч Луганської області.
Цільове призначення земельної ділянки - для комерційного використання (розміщення та обслуговування будівлі філії “Відділення Промінвестбанку в м.Красний Луч Луганської області. 
Вказаний договір посвідчено 30.06.2006 державним нотаріусом Краснолуцької державної нотаріальної контори Рожко Л,М., зареєстрований в реєстрі за №1-1769
На підставі вказаного договору 14.08.2006 головою Краснолуцької міської Ради народних депутатів Луганської області видано позивачу державний акт на право власності на земельну ділянку, серія ЯБ №691797, кадастровий номер земельної ділянки 4411600000:08:014:0001, площа 0,1837 га, за адресою: вул.Ялтинська, буд.4а, м.Красний Луч, Луганська область.

Правилами державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджені Держжитлокомунгоспом України від 13.12.95 N 56, зареєстровані Міністерством юстиції України 19.01.96 N 31/1056 (далі - Правила), які були чинні на час виникнення та державної реєстрації права власності банку на майно, було передбачено, що державну реєстрацію об`єктів нерухомого майна здійснюють державні підприємства - бюро технічної інвентаризації місцевих органів державної виконавчої влади на підставі відповідних правовстановлюючих документів (додаток N 1), за рахунок коштів власників нерухомого майна (п.1.4. Правил).
До об`єктів нерухомого майна, що підлягають державній реєстрації, відносяться, зокрема, нежилі будинки, дачі, садові будинки, гаражі, будівлі виробничого, господарського, соціально-побутового та іншого призначення, розташовані на окремих земельних ділянках (п.п.б) п.1.5. Правил).
Належні до вказаних об`єктів допоміжні будівлі та споруди реєструються у складі цих об`єктів.
Державній реєстрації підлягають тільки ті об`єкти, які закінчені будівництвом та прийняті в експлуатацію у встановленому порядку, незалежно від форм власності і відомчого підпорядкування та при наявності матеріалів інвентаризації.
В додатку №1 Правил наведено Перелік правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб.
Згідно з п.9 додатку №1 Правил такими правовстановлюючими документами є, зокрема, рішення про відведення земельної ділянки або акт про право власності на земельну ділянку для будівництва об`єкта і акт прийняття цього об`єкта в експлуатацію, затверджений рішенням місцевого органу державної виконавчої влади, місцевого самоврядування.
При реєстрації об`єктів нерухомого майна за юридичними особами, їм видається реєстраційне посвідчення (п.п.д) п.2.2. Правил).

Суд зауважує про те, що позивачем до матеріалів справи копії вказаних правовстановлюючих документів, на які міститься посилання у виданому ораганом БТІ реєстраційному посвідчені (безпосередньо сам акт державної приймальної комісії про приймання в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту, який був затверджений рішенням виконкому Краснолуцької міської ради народних депутатів №544 від 31.12.1993, та державний акт на право постійного користування землею від 29.05.1997 1-ЛГ №003347) до справи не долучалися.
Разом з цим, суд звертає увагу на те, що позивач у цій справі не посилається на відсутність в нього оригіналів вказаних вище правовстановлюючих документів, а також не зазначає про їх втрату.
Наразі позивачем долучено копію самого рішення виконкому Краснолуцької міської ради народних депутатів №544 від 31.12.1993, яким було затверджено вказаний акт державної приймальної комісії про приймання в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту.
Долучені копії документів щодо земельної ділянки, на якій розташовується вказаний об`єкт нерухомості (копії договору купівлі-продажу, державного акту на право власності на земельну ділянку) свідчать про здійснення позивачем дій в 2006 році щодо оформлення права власності на земельну ділянку.

Матеріали справи свідчать про те, що з метою внесення відповідних відомостей про право власності банку до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що необхідно для подальшої реалізації майна у ліквідаційній процедурі, банк 30.09.2025 звертався до державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської Ради (Київської міської державної адміністрації), із заявою про внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про право власності банку на вказаний нерухомий об`єкт.
Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської Ради (Київської міської державної адміністрації) №82106201 від 28.11.2025 відмовлено в проведенні реєстраційних дій оскільки подані позивачем документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.
Зі змісту рішення вбачається, що під час розгляду заяви було здійснено консолідований пошук інформації в Державному реєстрі речових прав та реєстрах до 2013 року, в результаті якого встановлено, що інформація про реєстрацію права власності на будинок, що розташований за адресою: Луганська область, Ровеньківський район, м.Хрустальний, вулиця Ялтинська, будинок 4-а, у Реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутня. Направлено запит до Луганської обласної державної адміністрації, яка повідомила, що зазначений населений пункт, а саме будинок за адресою: Луганська область, Ровеньківський район, м.Хрустальний, вулиця Ялтинська, будинок 4-а знаходиться на тимчасово окупованій території. Таким чином, неможливо отримати від БТІ інформацію про зареєстроване право. 

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, було введено в Україні воєнний стан із 05 годин 30 хвилин 24.02.2022, який триває й до теперішнього часу.
Так, у відповідності до даних Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України №376 від 28.02.2025 Ровеньківський район Луганської області (територія місцезнаходження спірного об`єкту нерухомого майна) є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України з 07.04.2014.

За вказаних обставин позивач посилається на порушення його прав, оскільки за обставин неможливості підтвердження його права власності, що викликано неможливістю отримання інформації про підтвердження державної реєстрації права власності органом БТІ, який залишився на тимчасово окупованій територій України, банк не може вільно реалізовувати своє право власності.
Тому, з метою захисту свого порушеного права позивач звернувся до суду із відповідним позовом до відповідачів-1,2, в порядку ст.392 ЦК України.
Позивач стверджує про наявність в даному випадку обох складових, для застосування ст.392 ЦК України, адже, по-перше: право власності банку фактично не визнається державою в особі органу державної реєстрації речових прав - Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що свідчить відмова у проведенні реєстрації права власності банку на вказане майно, викладена в рішенні №82106201 від 28.11.2025.
В той же час, позивач зауважує про те, що він наразі не оскаржує ухвалене державним реєстратором рішення №82106201 від 28.11.2025 про відмову в проведенні реєстраційних дій, оскільки вважає, що такі підстави відсутні.
Позивач погоджується, що приймаючи відповідне рішення, державний реєстратор діяв у спосіб, визначений законом, та в межах наданих йому повноважень (ч.3 ст.10 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»), однак з об`єктивних причин, які не залежать ані від позивача, ані від відповідача, не зміг підтвердити (визнати) право власності банку.
По-друге, щодо наявності другої складової для визнання права власності за ст.392 ЦК України (втрати правовстановлюючих документів), позивач посилається на мотиви відмови відповідача-1 в проведенні реєстраційних; вважає втраченими архівні матеріали Комунального підприємства “Бюро технічної інвентаризації Краснолуцької міської ради”, з огляду на те, що архівні матеріали залишилися на тимчасово окупованій РФ території України, у м.Хрустальний (яке є окупованим Російською Федерацією з 07.04.2014 згідно з даними наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією»); КП “БТІ Краснолуцької міської ради” не відновило своєї діяльності на підконтрольній території України.
Тобто, як стверджує позивач, втраченими наразі є належні БТІ м.Красний Луч (м.Хрустальний) екземпляри документів про державну реєстрацію права власності банку, перевірка яких є необхідною умовою для реєстрації (визнання) права власності банку. Також у позивача відсутній оригінал технічного паспорту БТІ.
З приводу заявлених позовних вимог до відповідача-2 - Краснолуцької міської ради Луганської області, позивач обгрунтовує необхідністю врахування правового висновку, викладеного у п.13 Постанови Пленуму ВССУ №5 від 07.02.2014, в якому роз`яснено, що у справах про визнання права власності відповідачем є попередній власник майна або його правонаступник, а у разі якщо попередній власник невідомий або не міг бути відомий, - орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Дослідивши обставини справи, суд дійшов висновку щодо помилковості доводів позивача, враховуючи наступне.
Відповідно до ч.2 ст.4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Отже, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу) і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту.
Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Наразі в матеріалах справи відсутні докази порушення відповідачем - 1 прав та охоронюваних законом інтересів позивача, обставин, за якими такі права не визнавалися, оспорювалися чи мали сумніви щодо належності позивачу спірного нерухомого майна.
Суд звертає увагу на те, що сам позивач зауважує про те, що він не оскаржує ухвалене державним реєстратором рішення №82106201 від 28.11.2025 про відмову в проведенні реєстраційних дій (зокрема в адміністративній юрисдикції), оскільки вважає, що такі підстави відсутні.
Позивач погоджується, що приймаючи відповідне рішення, державний реєстратор діяв у спосіб, визначений законом, та в межах наданих йому повноважень (ч.3 ст.10 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»), однак з об`єктивних причин, які не залежать ані від позивача, ані від відповідача, не зміг підтвердити (визнати) право власності банку.

Матеріали справи спростовують доводи позивача про те, що перший відповідач оспорює або не визнає право власності банку на спірний об`єкт власності як такий.
Адже, обставини фактичної відмови відповідача-1 у проведенні державної реєстрації права власності позивача (з урахуванням всіх викладених позивачем доводів) не свідчать про існування спору про право - оспорення чи невизнання відповідачем-1 права позивача за статтею 392 ЦК України.
Позивачем не наведено та не доведено у чому полягають порушення/невизнання прав позивача з боку першого відповідача у цій справі за ст.392 ЦК України.

Суд також враховує висновки наведені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.05.2020 року у справі №916/1608/18, в якій зауважено, що вирішуючи спір про визнання права власності на підставі статті 392 ЦК України слід враховувати, що за змістом вказаної статті судове рішення не породжує право власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його.
Також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.12.2022 у справі № 914/2350/18 (914/608/20) дійшла висновку, що сама по собі державна реєстрація не є окремою підставою набуття особою права власності, а є офіційним засвідченням державою набуття особою права власності.
Державна реєстрація права власності не породжує права власності, в силу державної реєстрації право власності не виникає, вона визначає лише момент, з якого право власності виникає, за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення права власності. Факт набуття права власності має передувати державній реєстрації, оскільки юридичний зміст державної реєстрації полягає у визнанні і підтвердженні державою цього факту (схожий висновок викладено в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.01.2020 у справі №910/10987/18, у постанові Великої Палати Верховного Суд від 17.12.2025 у справі №908/2388/21.
Звернення до суду з позовом про визнання права власності з метою отримання рішення суду як правовстановлюючого документа (крім випадків, передбачених статтею 344, частинами третьою, п`ятою статті 376 Цивільного кодексу України) та подальшої державної реєстрації права власності на підставі такого рішення не є законним (правомірним) способом захисту права та охоронюваного законом інтересу.
Відповідна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 02.05.2018 року у справі №914/904/17, від 27.06.2018 року у справі №904/8186/17 та від 11.04.2019 року у справі №910/8880/18.

Суд також вважає помилковими доводи позивача щодо наявності другої складової для визнання права власності за ст.392 ЦК України (втрати правовстановлюючих документів), адже зазначеною нормою передбачено право власника пред`явити відповідний позов у разі втрати ним документів, які засвідчують його право власності.
Натомість, надаючи оцінку обставинам справи, суд враховує те, що позивач не посилається у цій справі на відсутність в нього оригіналів вказаних вище правовстановлюючих документів, а також не зазначає про їх втрату.
Позивач зазначає про відсутність в нього лише технічного паспорту на будівлю, втрату цього документу.
Однак, суд зауважує про те, що технічний паспорт не є в даному випадку правовстановлюючим документом, що підтверджує право власності на об`єкт, а є документом, що видається за результатами проведеної інвентаризації, містить лише інформаційний, технічний опис об`єкту.
Посилання позивача та припущення щодо втрати архівних матеріалів Комунального підприємства “Бюро технічної інвентаризації Краснолуцької міської ради”, з огляду на те, що архівні матеріали залишилися на тимчасово окупованій РФ території України, у м.Хрустальний, КП “БТІ Краснолуцької міської ради” не відновило своєї діяльності на підконтрольній території України, в даному випадку також не свідчать про наявність підстав за ст.392 ЦК України для визнання права власності.

З приводу вимог заявлених до відповідача-2, Краснолуцької міської ради Луганської області, суд зазначає наступне.
Як вбачається, в додаткових письмових поясненнях №б/н від 22.03.2026 позивач конкретизував підстави заявленого позову до відповідачів та, зокрема в контексті правильності визначення відповідачем та пред`явлення вимог у цій справі також до відповідача-2 послався на правові висновки, викладені у п.13 Постанови Пленуму ВССУ №5 від 07.02.2014, в якому роз`яснено, що у справах про визнання права власності відповідачем є попередній власник майна або його правонаступник, а у разі якщо попередній власник невідомий або не міг бути відомий, - орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади, які суд просив врахувати.
Встановивши обставини справи, суд дійшов висновку про безпідставність посилання позивача на вказаний пункт роз`яснення та наведення позивачем змісту вказаного пункту не повністю, що не відображає правильно висновок.
Так, в п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 “Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав” зазначено, що можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.
Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.
Отже зазначене роз`яснення, на яке посилається позивач, стосується інституту набувальної давності, та не є релевантним до даного позову, поданому в порядку ст.392 ЦК України.
Позивачем не наведено інших обгрунтованих підстав подання позову в порядку ст.392 ЦК України до відповідача-2 - Краснолуцької міської ради Луганської області.
Дослідивши обставини справи, суд дійшов висновку про те, що в матеріалах справи відсутні докази про наявність спору між позивачем та відповідачем-2 щодо вказаного нерухомого майна.
Отже, позивачем не наведено та не доведено, у чому полягають порушення, невизнання права позивача з боку другого відповідача у цій справі.

Таким чином, зважаючи на те, що докази порушення відповідачами - 1, 2, прав та охоронюваних законом інтересів позивача в матеріалах справи відсутні, обставини, за якими вони не визнають, оспорюють чи мають сумнів щодо належності позивачу спірного нерухомого майна, за умови відсутності втрати позивачем оригіналів правовстановлюючих документів, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову повністю.
Зазначених висновків дійшов також Східний апеляційний господарський суд у постанові від 06.05.2026 під час розгляду подібної справи №905/994/25. 

Як вбачається з матеріалів справи при зверненні з позовом позивачем був сплачений судовий збір в загальній сумі 36869 грн 04 коп. згідно платіжних доручень від 26.12.2025 та від 15.01.2026.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 23.02.2026 у справі №913/299/25 було вирішено роз`єднати позовні вимоги; позовну вимогу ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської Ради (Київської міської державної адміністрації) та Краснолуцької міської ради Луганської області про визнання права власності ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на земельну ділянку площею 0,1837 га, кадастровий номер 4411600000:08:014:0001, за адресою: вул.Ялтинська, буд.4а, м.Хрустальний, Луганська область - вирішено виділити у самостійне провадження.
Відповідно до положень ч.6 ст.6 Закону України «Про судовий збір» у разі роз`єднання судом позовних вимог судовий збір, сплачений за подання позову, не повертається і перерахунок не здійснюється. Після роз`єднання судом позовних вимог судовий збір повторно не сплачується.
У зв`язку із відмовою в позові у цій справі, відповідно до положень ст.129 ГПК України судові витрати в сумі 34393 грн 44 коп. відносяться на позивача.
Керуючись ст.ст.129, 232-233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. У позові Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської Ради (Київської міської державної адміністрації) та Краснолуцької міської ради Луганської області про визнання права власності Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на нерухоме майно - будівлю, яка складається з будівлі загальною площею 1231,70 кв.м., гаража, воріт, паркану, розташовану за адресою: вул.Ялтинська, буд.4а, м.Хрустальний, Луганська область - відмовити повністю.
2. Витрати зі сплати судового збору покласти на позивача.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду згідно положень ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повне рішення підписано 01.06.2026.

Суддя Олена ДРАГНЄВІЧ