Справа № 740/6451/25 	Головуючий у 1 інстанції Гагаріна Т. О. 	
Провадження № 33/4823/180/26 	  	
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП  	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2026 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:
головуючого – судді Салая Г.А.Ю, 
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника - Бредюка О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Бредюка О.М. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06 січня 2026 року, 

У С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , 
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 665 грн 60 коп. судового збору.

Місцевим судом установлено, що ОСОБА_1 04.11.2025 року о 10 год 10 хв у Ніжинському районі, на 104 км автодороги Р67, керував автомобілем «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 ПДР.

Не погодившись із рішенням суду, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що висновки суду про те, що будь-яких суттєвих порушень порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, які потягли за собою його недійсність, не встановлено, з чим захисник не погоджується та звертає увагу на те, що продуття приладу “Драгер” відбувалося два рази, що не передбачено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Всупереч положенням п. 7, яким передбачено, що у разі незгоди водія з результатами огляду, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 не був згоден з результатами тестування, йому запропоновано було пройти огляд у лікарні, однак він відмовився, тоді працівник поліції дає продути прилад вдруге, при цьому судом проігноровано, що мундштук, який продувався вдруге, не діставався з герметичної упаковки та був уже використаний, забір повітря перед другим тестуванням не проводився, що ставить під сумнів достовірність як першого, так і другого тесту. При цьому звертає увагу на некоректну роботу приладу, чек до якого має номер 2015, наступне 2017, тоді як відсутній номер 2016. Також вказує про невідповідність часу на чеку приладу та зафіксованого на відео. Крім того, вказує, що ОСОБА_1 з результатами тестування не погоджувався, а від огляду у лікарні відмовився, що, відповідно, є фактом відмови від проходження огляду, а тому вважає, що його мало б бути притягнуто за порушення п. 2.5, а не п. 2.9 (а). Крім того, заперечує факт підписання ним акту огляду, оскільки такий йому на підпис не давали, підпис у акті відрізняється від здійсненого ним у матеріалах справи, а на відео не зафіксовано такого. 

В судовому засіданні апеляційного суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник підтримали вимоги апеляційної скарги та просили їх задовольнити з викладених в ній підстав.

Заслухавши думку учасників по справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 502902 від 04.11.2025, ОСОБА_1 04.11.2025 року о 10:10 у Ніжинському районі, на 104 км автодороги Р67, керував автомобілем «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки із застосуванням приладу “Драгер”, результат огляду становить 0,43 проміле та повторний огляд 0,33 проміле. Від проходження додаткового медичного огляду в закладі охорони здоров`я водій відмовився під відеофіксацію, чим порушив п. 2.9 а) – керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують їх увагу та швидкість реакції. 
З наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 на вимогу поліцейських погодився пройти на місці зупинки транспортного засобу огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», результат огляду становив 0,43 проміле, при цьому саме проходження огляду на відео не зафіксоване. З указаним результатом ОСОБА_1 не погодився, на що поліцейськими було роз`яснено, що у такому разі необхідно їхати до лікарні, на що останній вагаючись, але відмовився. При цьому поліцейським запропоновано пройти тестування вдруге на місці зупинки, на що водій погодився та продув прилад «Драгер» вдруге, чому передувало забір повітря, після невдалої спроби замінено мундштук на розпечатаний та після продуття прилад показав результат 0,33 проміле. З таким результатом водій також не погодився, від запропонованого огляду у лікарні вдруге відмовився, мотивуючи тим, що йому необхідно їхати до м. Прилуки. На що поліцейськими роз`яснено водієві, що у такому разі буде складено протокол за ст. 130 КУпАП про керування ним автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.
Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порушення вимог вказаного пункту Правил дорожнього руху має наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, проте виключно за умови складання уповноваженими особами протоколу про адміністративне правопорушення, фабула якого відповідатиме об`єктивній стороні такого правопорушення.
За таких обставин, установивши, що водій ОСОБА_1 не погоджувався з результатами огляду, проведеного двічі поліцейським на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер» та водночас відмовився від проходження огляду у закладі охорони здоров`я, поліцейський на виконання вимог закону, мав би скласти протокол щодо ОСОБА_1 за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, зазначивши ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
У такому разі, працівники поліції мали б ставити у вину ОСОБА_1 порушення п. 2.5 ПДР, а не п. 2.9 а) ПДР, як про це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, наявному у матеріалах справи.
При цьому, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно усталеної судової практики ЄСПЛ (рішення від 30 травня 2013 року у справі «Малофєєва проти Росії» (Malofeyeva v. Russia), заява №36673/04); рішення від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії» (Karelin v. Russia), заява №926/08) у випадку, «коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.
Отже, неправильна кваліфікація дій водія у протоколі про адміністративне правопорушення призвела також до неправильного викладення районним судом у оскаржуваній постанові кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки в даному випадку такі дії повинні кваліфікуватися як відмова водія від проходження огляду у встановленому порядку.
Разом з тим, апеляційний суд позбавлений можливості змінити фабулу адміністративного правопорушення та не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.
З урахуванням викладеного, слід дійти висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене, постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, 

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити апеляційну скаргу захисника Бредюка О.М. 

Постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06 січня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – скасувати та закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	Г. А. Салай