Справа №752/22906/25
Провадження №2/752/5629/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2026 року        м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді Кокошка О.Б.,
за участю секретаря Потапенко Д.І.,
представника позивача Лейтар А.Г., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Київської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2025 року Київська міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою.
Позов обґрунтований тим, що територіальна громада міста Києва в особі Київської міської ради є власником земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,5011 га, кадастровий номер 8000000000:90:118:0300, вид цільового призначення: 11.02 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, державна реєстрація якої проведена 20 жовтня 2020 року Відділом Держгеокадастру у Великописарівському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на підставі технічної документації землеустрою щодо інвентаризації земель.
Відповідач є власником нерухомого майна - виробничої будівлі літера «Б1», загальною площею 3 444,20 кв. м, розміщеної на земельній ділянці комунальної форми власності за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,5011 га, кадастровий номер 8000000000:90:118:0300.
Таким чином, із дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна відповідач, як власник такого майна, став фактичним користувачем земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, тому саме із цієї дати у відповідача виник обов`язок належно оформити правовідносини щодо користування земельною ділянкою (укласти відповідний договір та оформити речові права на земельну ділянку), а також обов`язок сплачувати за користування земельною ділянкою, на якій розташовано таке майно.
09 грудня 2021 року Київська міська рада ухвалила рішення № 3985/4026 «Про передачу громадянину ОСОБА_1 в оренду земельної ділянки для експлуатації та обслуговування виробничо-складських будівель і споруд на АДРЕСА_1 , згідно з яким ОСОБА_1 передано зазначену земельну ділянку, загальною площею 0,5011 га (кадастровий номер 8000000000:90:118:0300), в оренду на 10 років, за умови виконання пункту 3 цього рішення.
На підставі вказаного рішення 07 липня 2022 року між Київською міською радою та ОСОБА_1 укладений договір оренди земельної ділянки № 676.
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02 вересня 2025 року № 441735989 договір оренди земельної ділянки зареєстрований 07 липня 2022 року, згідно з яким орендодавцем є Київська міська рада, а орендарем - ОСОБА_1 .
Разом з тим, у період із 20 жовтня 2020 року до 06 липня 2022 року відповідач належним чином не оформив та не зареєстрував речових прав на спірну земельну ділянку та за користування земельною ділянкою не вносив плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберіг у себе грошові кошти у розмірі орендної плати, яка становить 285 304,45 грн.
Посилаючись на вказані обставини, Київська міська рада просила стягнути з ОСОБА_1 на свою користь безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою, загальною площею 0,5011 га, кадастровий номер 8000000000:90:118:0300, розташовану на АДРЕСА_1 за період із 20 жовтня 2020 року до 06 липня 2022 року у сумі 285 304,45 грн та судові витрати.
Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 01 грудня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.
У лютому 2026 року ОСОБА_1 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що у нього виник обов`язок сплачувати за користування земельною ділянкою, на якій розташовано його нерухоме майно, не з дати набуття права власності на об`єкт нерухомого майна позивачем, а з моменту укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації, тобто із 07 липня 2022 року, тож вимоги про стягнення коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою за період із 20 жовтня 2020 року до 06 липня 2022 року, як безпідставно збережені, є необґрунтованими та безпідставними.
У лютому 2026 року Київська міська рада подала до суду відповідь на відзив, у якому зазначила, що відповідач невірно трактує позовні вимоги Київської міської ради, які у цій справі спрямовані не на стягнення орендної плати з відповідача, а направлені на стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою. Звертає увагу, що до спірних правовідносин зі стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів за фактичне користування земельною ділянкою взагалі не можуть бути застосовані норми Податкового кодексу України, оскільки чинним законодавством розмежовано поняття «земельний податок» і «орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності». Власником земельної ділянки, що є предметом спору у цій справі, є Територіальна громада міста Києва в особі Київської міської ради.
У розумінні положень підпунктів 14.1.72, 14.1.73 пункту 14.1 статті 14, підпунктів 269.1.1, 269.1.2 пункту 269.1, пункту 269.2 статті 269, підпунктів 270.1.1, 270.1.2 пункту 270.1 статті 270, пункту 287.7 статті 287 ПК України платником земельного податку є власник земельної ділянки або землекористувач, якими може бути фізична чи юридична особа. Обов`язок сплати цього податку для його платника виникає з моменту набуття (переходу) в установленому законом порядку права власності на земельну ділянку чи права користування нею і триває до моменту припинення (переходу) цього права. Якщо певна фізична чи юридична особа набула право власності на будівлю або його частину, що розташовані на орендованій земельній ділянці, то до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.
У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 квітня 2021 року у справі № 922/2378/20 сформований висновок про те, що власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) і постійні землекористувачі є платниками земельного податку, а орендарі земель державної та комунальної власності - орендної плати за такі земельні ділянки, однак особа, яка є фактичним користувачем земельної ділянки, не маючи права власності або постійного користування на неї і використовуючи її без укладення договору оренди землі, не підпадає під правове регулювання наведених норм Податкового кодексу України.
Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, який затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, вся територія міста Києва (код території UA80000000000093317) включена до пункту 2.11 підрозділу 2 «Території активних бойових дій» розділу І Переліку № 309 із зазначенням дати початку бойових дій 24 лютого 2022 року та дати завершення бойових дій 30 квітня 2022 року.
Разом з тим, пільговий період щодо ненарахування та несплати (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї)), що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, а також за земельні ділянки (земельні частки (паї)), визначені обласними військовими адміністраціями як засмічені вибухонебезпечними предметами та/або на яких наявні фортифікаційні споруди» застосовувався виключно до суб`єктів господарювання, у яких на момент настання цього періоду був укладений та чинний договір оренди земельної ділянки.
Отже, власники і землекористувачі земельних ділянок сплачують плату за землю (у т. ч. земельний податок) з дня виникнення права власності або права постійного користування земельною ділянкою.
Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 11 березня 2026 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що згідно з інформацією із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна Територіальна громада міста Києва в особі Київської міської ради є власником земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,5011 га, кадастровий номер 8000000000:90:118:0300, вид цільового призначення: 11.02 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.
Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру від 22 вересня 2021 року № HB-0007664132021 державна реєстрація земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 8000000000:90:118:0300, загальна площа 0,5011 га, вид цільового призначення: 11.02 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, проведена 20 жовтня 2020 року відділом Держгеокадастру у Великописарівському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на підставі технічної документації землеустрою щодо інвентаризації земель.
Згідно з інформацією із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 є власником виробничої будівлі, літера «Б1», загальною площею 3 444,20 кв. м, розташованої на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 8000000000:90:118:0300. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25 липня 2019 року, номер відомостей про речове право 32552628.
Київська міська рада 09 грудня 2021 року ухвалила рішення № 3985/4026 «Про передачу громадянину ОСОБА_1 в оренду земельної ділянки для експлуатації та обслуговування виробничо-складських будівель і споруд на АДРЕСА_1 ».
Згідно з цим рішенням Київська міська рада передала ОСОБА_1 , за умови виконання пункту 3 цього рішення, в оренду на 10 років земельну ділянку, загальною площею 0,5011 га, кадастровий номер 8000000000:90:118:0300, для експлуатації та обслуговування виробничо-складських будівель і споруд на АДРЕСА_1 .
Згідно із статтею 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).
Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Отже, законодавець розмежовує поняття «земельний податок» та «орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності» в залежності від правових підстав передання прав землекористування такими ділянками.
Відповідно до статей 122, 123, 124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.
Особи, які отримують земельну ділянку комунальної власності в користування за договором оренди (договором купівлі-продажу права оренди), зобов`язані сплачувати за неї орендну плату. Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди, як це передбачено частиною першою статті 21 Закону України «Про оренду землі».
Згідно із частиною першою статті 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.
Відповідно до частин першої, третьої, четвертої, дев`ятої статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.
Згідно із частиною другою статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, відшкодування завданих збитків.
Статтею 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідків події.
Отже, у випадку використання землекористувачем сформованої земельної ділянки комунальної власності, якій присвоєно окремий кадастровий номер, без оформлення договору оренди власник такої земельної ділянки (орган місцевого самоврядування, який представляє інтереси територіальної громади) може захистити своє право на компенсацію йому вартості неотриманої орендної плати у порядку статті 1212 ЦК України.
Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте з огляду на приписи частини другої статті 120 Земельного кодексу України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно. До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.
Аналогічні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16 та від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17.
Суд погоджується із доводами позивача про те, що із дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна відповідач, як власник такого майна, став фактичним користувачем земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, тому саме із цієї дати у нього виник обов`язок належно оформити правовідносини щодо користування земельною ділянкою (укласти відповідний договір та оформити речові права на земельну ділянку), а також обов`язок сплачувати за користування земельною ділянкою, на якій розташовано таке майно.
Верховний Суд у постанові від 05 серпня 2022 року у справі № 922/2060/20 сформулював правовий висновок щодо належності земельних ділянок в межах міста відповідній міській раді навіть за відсутності державної реєстрації права власності на земельну ділянку. Зокрема, зазначив таке: «Правом власності на спірну земельну ділянку, розташовану в межах відповідного населеного пункту, Міськрада наділена в силу закону, зокрема з уведенням 01 січня 2002 року у дію нового Земельного кодексу України. При цьому за змістом пунктів 1, 3, 7, 9 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 5245-VI державну реєстрацію речових прав на земельні ділянки державної та комунальної власності об`єктивно не можна було здійснити раніше, ніж із часу розмежування земель державної та комунальної власності, тобто до 01 січня 2013 року. Подібну за змістом правову позицію Верховний Суд виклав у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 911/488/18. Водночас відсутність державної реєстрації речового права на спірну земельну ділянку після 01 січня 2013 року не впливає на обставини виникнення та наявність права комунальної власності на відповідну земельну ділянку. Наведене повністю спростовує твердження скаржника про те, що право комунальної власності на конкретну земельну ділянку в межах населеного пункту виникає з моменту державної реєстрації цього речового права».
Відповідно до пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок на 1 січня поточного року, що визначається за певною формулою (пункт 289.2 статті 289 Податкового кодексу України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Отже, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який у будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України.
Статтею 12 Закону України «Про оцінку земель», у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що нормативно-правові акти з проведення оцінки земель затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності нормативна грошова оцінка земель проводиться обов`язково (стаття 13 цього Закону); нормативно-грошова оцінка земельних ділянок розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення проводиться не рідше ніж один раз на 5-7 років (стаття 18 Закону України «Про оцінку земель»).
Відповідно до статті 20 Закону України «Про оцінку земель», у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт.
Частиною другою статті 20 Закону України «Про оцінку земель», у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.
Згідно з положеннями частини третьої статті 23 цього Закону, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Процедура проведення нормативної грошової оцінки земель визначається Порядком нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затверджений наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 25 листопада 2016 року № 489, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 19 грудня 2016 року за № 1647/29777 (далі - Порядок № 489) (зі змінами та доповненнями). В основі нормативної грошової оцінки земель населених пунктів лежить капіталізація рентного доходу, що отримується залежно від місця розташування населеного пункту в загальнодержавній, регіональній і місцевій системах виробництва та розселення, облаштування його території та якості земель з урахуванням природно-кліматичних та інженерно-геологічних умов, архітектурно-ландшафтної та історико-культурної цінності, екологічного стану, функціонального використання земель (пункт 1 розділу ІІ Порядку № 489).
Нормативна грошова оцінка всіх категорій земель та земельних ділянок населених пунктів (за винятком земель сільськогосподарського призначення та земельних ділянок водного фонду, що використовуються для риборозведення) визначається за формулою: Цн = (В * Нп) : Нк * Кф * Км, де Цн - нормативна грошова оцінка квадратного метра земельної ділянки (у гривнях); В - витрати на освоєння та облаштування території з розрахунку на квадратний метр (у гривнях); Нп - норма прибутку (6 %); Нк - норма капіталізації (3 %); Кф - коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки; Км - коефіцієнт, який характеризує місце розташування земельної ділянки. Індексація нормативної грошової оцінки земельних ділянок здійснюється відповідно до статті 289 ПК України (пункт 3 розділу ІІ Порядку № 489). Крім того, зазначений Порядок передбачає можливість розрахунку середньої (базової) вартості одного квадратного метра земель населеного пункту, вартість одного квадратного метра земель населених пунктів за економіко-планувальними зонами, вартість одного квадратного метра земельної ділянки певного функціонального використання, які визначаються за іншими формулами та не пов`язані з нормативною грошовою оцінкою, яка застосовується для визначення розміру орендних платежів (пункти 7, 9, 10 Порядку № 489).
Грошова оцінка загальної площі земельної ділянки визначається шляхом множення нормативної грошової оцінки одного квадратного метра зазначеної ділянки на її загальну площу.
Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, якій присвоєно кадастровий номер, проводиться вперше відповідно до Методики нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 1995 року № 213 (зі змінами). За результатами нормативної грошової оцінки земель складається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються за заявою зацікавленої особи як витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (пункт 1 розділу III Порядку № 489). Порядком затверджена форма заяви (додаток 8) на витяг та сама форма витягу (додаток 9), у якій, зокрема, вказано: «Витяг сформовано» із зазначенням дати його формування.
Отже, результатом нормативної грошової оцінки конкретної земельної ділянки є технічна документація на неї, а надання витягу з технічної документації є послугою компетентного органу (Держгеокадастру та його територіальних органів), який веде відповідний облік згідно з Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051 (далі - Порядок № 1051), про що зазначено в пункті 2 розділу III Порядку № 489.
Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки - це роздруковані за допомогою програмного забезпечення актуальні дані про земельну ділянку, які є у Державному земельному кадастрі та технічній документації з нормативної грошової оцінки земель станом на певну дату. Витяг з нормативної грошової оцінки земельної ділянки може бути доказом проведення такої оцінки та визначати дані про таку оцінку як на момент його видачі, так за попередній період за умови, що нормативно-грошова оцінка земельної ділянки була сталою та не зазнала змін у цей період.
Видача витягу є адміністративною послугою, яка надається відповідним управлінням Держгеокадастру на виконання приписів Закону України від 06 вересня 2012 року № 5203-VI «Про адміністративні послуги» та постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 2011 року № 835 «Деякі питання надання Державною службою геодезії, картографії та кадастру та її територіальними органами адміністративних послуг», що не позбавляє його надати власнику (органу місцевого самоврядування) більш повну інформацію про зміни в нормативній грошовій оцінці конкретної земельної ділянки за попередній період, виходячи з технічної документації на таку земельну ділянку, яка зберігається в даних Державного земельного кадастру, оформивши відповідну довідку.
Так, згідно з підпунктами 8, 14, 15 пункту 24 Порядку № 1051 до Державного земельного кадастру вносяться, зокрема, відомості про нормативну грошову оцінку (значення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яке розраховується за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру на підставі відомостей про земельну ділянку, зазначених у цьому пункті, та відомостей про нормативну грошову оцінку земель у межах території адміністративно-територіальної одиниці згідно з підпунктом 8 пункту 22 цього Порядку; дата проведення нормативної грошової оцінки земель), а також інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку (назва та дата розроблення документації із землеустрою, відомості про її розробників; назва, дата та номер рішення про затвердження документації із землеустрою, найменування органу, що його прийняв, електронні копії відповідних документів), інформація про документи, на підставі яких встановлено нормативну грошову оцінку земель у межах території адміністративно-територіальної одиниці, до складу якої входить земельна ділянка, згідно з підпунктом 8 пункту 22 цього Порядку. Отже, за наявності збережених попередніх відомостей у системі Державного земельного кадастру про проведену нормативну грошову оцінку земельної ділянки, визначеної конкретним кадастровим номером, власник такої ділянки не може бути обмеженим у праві на отримання такої інформації, якщо вона необхідна йому для захисту своїх земельних прав.
Пунктом 162 Порядку № 1051 визначено відомості, які можуть надаватися державними кадастровими реєстраторами у такій формі: 1) витягу з Державного земельного кадастру про об`єкт Державного земельного кадастру; 2) довідки, що містить узагальнену інформацію про землі (території), за формою згідно з додатком 41; 3) викопіювання з картографічної основи Державного земельного кадастру, кадастрової карти (плану); 4) копій документів, що створюються під час ведення Державного земельного кадастру. Витяги, довідки, викопіювання та копії документів, що створюються під час ведення Державного земельного кадастру, в паперовій та електронній формі відповідно до Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» мають однакову юридичну силу.
Згідно з додатком 41 передбачена форма довідки з Державного земельного кадастру, яка ідентифікує земельну ділянку за її кадастровим номером, місцем знаходження, площею, а також поряд з іншими даними містить відомості про економічну та нормативну грошову оцінку земель.
Відповідно до пункту 179 Порядку № 1051 довідки з Державного земельного кадастру, що містять узагальнену інформацію про землі (території), надаються органам державної влади, органам місцевого самоврядування для здійснення своїх повноважень, визначених законом, особам, які в установленому законом порядку включені до Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників, Державного реєстру сертифікованих інженерів-геодезистів та Державного реєстру оцінювачів з експертної грошової оцінки земельних ділянок.
Отже, така довідка, поряд з витягом про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, може бути належним доказом на обґрунтування її нормативної грошової оцінки.
Технічна документація на конкретну земельну ділянку, яка виготовляється на замовлення землекористувача (власника), відповідно до статті 20 Закону України «Про оцінку земель», також є джерелом інформації про нормативну грошову оцінку певної земельної ділянки.
Отже, власник (землекористувач) може використати технічну документацію на обґрунтування нормативної грошової оцінки, надавши суду її оригінал або належно засвідчену копію. Відтак технічна документація, виготовлена на конкретну земельну ділянку уповноваженим органом, може бути належним доказом на обґрунтування нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка набула статусу об`єкта цивільних прав.
Згідно з пунктом 286.2 статті 286 та підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельної ділянки; платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку; при поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.
Таким чином, як положення Податкового кодексу України, так і законодавство про оцінку земель визнають належними доказами на обґрунтування оцінки землі довідку, витяг з Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки, яка є об`єктом плати за землю, та технічну документацію на земельну ділянку, виготовлену компетентним органом.
Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 22 вересня 2021 року № HB-0007664132021 нормативна грошова оцінка земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 8000000000:90:118:0300, загальна площа 0,5011 га, на дату проведення - 08 червня 2021 року, становить 5 394 251,97 грн (а. с. 19).
Згідно з витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 17 лютого 2022 року № 1314/86-22, сформованого Головним управлінням Держгеокадастру у м. Києві, нормативна грошова оцінка земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 8000000000:90:118:0300, загальна площа 0,5011 га, становить 5 933 677,16 грн (а. с. 24).
Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 22 вересня 2021 року № HB-0007664132021 земельна ділянка з кадастровим номером 8000000000:90:118:0300 належить до земель з видом цільового призначення: 11.02 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.
Ставка орендної плати визначається: за період із 20 жовтня 2020 року до 31 грудня 2020 року відповідно до додатка 11 до рішення Київської міської ради «Про бюджет міста Києва на 2020 рік» від 12 грудня 2019 року № 456/8029; за період із 01 січня до 31 грудня 2021 року відповідно до додатка 11 до рішення Київської міської ради «Про бюджет міста Києва на 2021 рік» від 24 грудня 2020 року № 24/24; за період із 01 січня до 06 липня 2022 року відповідно до додатка 11 до рішення Київської міської ради «Про бюджет міста Києва на 2022 рік» від 09 грудня 2021 року № 3704/3745, де визначені розміри орендної плати за земельні ділянки комунальної власності територіальної громади міста Києва (у відсотках від нормативної грошової оцінки). До земель з видом цільового призначення - 11.02 застосовується ставка орендної плати - 3 %.
Отже, на підставі вказаної нормативної оцінки Київською міською радою до позову наданий розрахунок сум безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки комунальної форми власності на території міста Києва, відповідно до якого за період із 20 жовтня 2020 року до 06 липня 2022 року розмір орендної плати становить:
1) з 20 жовтня 2020 року до 31 грудня 2020 року 5 394 251,97 грн *3% /366*73 дні = 32 277,08 грн;
2) з 01 січня 2021 року 31 грудня 2021 року 5 394 251,97 грн *3% /365*365 днів = 161 827,56 грн;
3) з 01 січня 2022 року 06 липня 2022 року 5 933 677,16 грн *3 % /365*187 днів = 91 199,81 грн;
а всього: 32 277,08 + 161 827,56 + 91 199,81 = 285 304,45 грн.
Згідно з розрахунком позивача, останній здійснено з урахуванням зазначених нормативно-правових актів, витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 22 вересня 2021 року № HB-0007664132021 та з витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 17 лютого 2022 року № 1314/86-22 з кадастровим номером 8000000000:90:118:0300, площею 0,5011 га, за адресою: АДРЕСА_1, корп. 1, Голосіївський район, місто Київ, від 17 лютого 2022 року № 1314/86-22, сформованого Головним управлінням Держгеокадастру у м. Києві.
Таким чином, ОСОБА_1 зберіг кошти за використання земельної ділянки у розмірі орендної плати за період із 20 жовтня 2020 року до 06 липня 2022 року у сумі 285 304,45 грн.
Із урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою за період із 20 жовтня 2020 року до 06 липня 2022 року у сумі 285 304,45 грн.
Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у розмірі 3423,65 грн.
Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 259, 263-265, 268, 274, 279, 352, 354 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:

Позовну заяву Київської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Київської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою площею 0,5011 га, з кадастровим номером 8000000000:90:118:0300, місце розташування: АДРЕСА_1 , за період із 20 жовтня 2020 року до 06 липня 2022 року у сумі 285304 (двісті вісімдесят п`ять тисяч триста чотири) грн 45 коп. та судовий збір у розмірі 3423 (три тисячі чотириста двадцять три) грн 65 коп.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Київська міська рада, місцезнаходження: вулиця Хрещатик, будинок 36, місто Київ, 01001, код ЄДРПОУ 22883141.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст судового рішення складено 01.05.2026.

Суддя         О. Б. Кокошко