ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
(додаткова)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" травня 2026 р. Справа№ 910/1440/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Руденко М.А.
суддів: Пономаренка Є.Ю. 
Барсук М.А. 

розглянувши в порядку письмового провадженні без повідомлення учасників справи заяву  представника акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі" Дзиговської Світлани Миколаївни про ухвалення додаткового рішення 
у справі №910/1440/25 (суддя Котков О.В.)
за позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго"
до 1. приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго",
2. акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі" 
про визнання неправомірними дії та зобов`язання вчинити дії, та припинення дій, що порушують право,
В С Т А Н О В И В:
Рішенням господарського суду міста Києва від 28.10.2025 в позові відмовлено повністю.
Не погоджуючись з судовим рішенням, представник Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" Рудюк Юлія Анатоліївна звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить: поновити ДПЗД "Укрінтеренерго" строк для подання апеляційної скарги у зв`язку із тим, що датою отримання оскаржуваного рішення є 12.11.2025, а цю апеляційну скаргу подано 02.12.2025 (з урахуванням того що 20 календарний день, це 02.12.2025, з моменту отримання рішення суду в електронному кабінеті) на підставі статей 242, 256 ГПК України; прийняти до розгляду апеляційну скаргу Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" на рішення господарського суду міста Києва від 28.10.2025 по справі №910/1440/25; відкрити апеляційне провадження; скасувати рішення господарського суду міста Києва від 28.10.2025 по справі №910/1440/25 та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ДПЗД "Укрінтеренерго" до ПрАТ "НЕК "Укренерго" та ТОВ "ДТЕК Одеські електромережі" повністю; відшкодувати судові витрати ДПЗД "Укрінтеренерго" в порядку встановленому ГПК України за рахунок відповідачів.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.03.2026 апеляційну скаргу Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" на рішення господарського суду міста Києва від 28.10.2025 у справі №910/1440/25 залишено без задоволення, рішення господарського суду міста Києва від 28.10.2025 у справі №910/1440/25 залишено без змін. 
23.03.2026 на адресу суду через підсистему "Електронний суд" від представника акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі" Дзиговської Світлани Миколаївни надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій просить ухвалити у справі №910/1440/25 додаткове рішення, яким стягнути на користь акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі" (65031, м. Одеса, вул. М.Боровського 28 Б, код ЄДРПОУ 00131713) з Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 85, код ЄДРПОУ 19480600) витрати на правничу допомогу в розмірі 12 000, 00 грн з ПДВ 2000, 00 грн.
Згідно протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) від 23.03.2026 заяву по справі №910/1440/25 передано на розгляд раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) у складі: головуючого судді Руденко М.А., судді: Барсук М.А., Пономаренко Є.Ю.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.03.2026 призначено заяву представника акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі" Дзиговської Світлани Миколаївни щодо розподілу судових витрат без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження
Згідно з п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
30.03.2026 до апеляційного суду від Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" надійшли заперечення на заяву відповідача 2 про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат, в яких позивач просив відмовити у задоволенні заяви АТ «ДТЕК Одеські електромережі» про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу. 
Колегія суддів, розглянувши заяву АТ «ДТЕК Одеські електромережі» про розподіл судових витрат у справі №910/1440/25, дійшла до наступних висновків.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідач 2 у відзиві на апеляційну скаргу зазначав, що витрати на правничу допомогу 20 000,00 грн. Зазначив, що останнім буде надано до суду докази на підтвердження орієнтованого розміру витрат на професійну правничу допомогу у порядку ч.8 ст. 129 ГПК України, що є відповідною заявою. (а.с. 172 том 2).
23.03.2026 до суду апеляційної інстанції від відповідача 2 надійшла заява про ухвалення додаткової постанови, в якій представник просив стягнути на користь акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі" (65031, м. Одеса, вул. М.Боровського 28 Б, код ЄДРПОУ 00131713) з Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 85, код ЄДРПОУ 19480600) витрати на правничу допомогу в розмірі 12 000, 00 грн з ПДВ 2000, 00 грн. (а.с. 236-237 том 2). 
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу заявником, зокрема, надано: 
- договір про надання правової допомоги № 621-ОЕМ-РП від 30.12.2025 (а.с.240-244 т.2);
- довіреність №21/2026 від 23.02.2026 (а.с.238 т.2); 
- звіт про надання правничої допомоги №34-ОЕМ від 23.03.2026 (а.с.239 т.2);
- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №2521 від 20.02.2013 (а.с. 174 т 2) 
З поданих доказів вбачається, що 30.12.2025 між позивачем, як клієнтом, та адвокатським об`єднанням "Перший Радник" укладено договір про надання правової допомоги № 621-ОЕМ-РП (а.с.240-244 т.2), в якому сторони погодили, зокрема, що загальна вартість правничої допомоги за цим договором складається із вартості наданої правничої допомоги за кожним дорученням Клієнта та орієнтовно не повинна перевищувати 2 500 000,00 грн, крім того ПДВ 20% 500 000,00 грн, всього - 3000 000,00 грн (пункт 4.2.). Всі додаткові витрати, пов`язані із наданням правничої допомоги, включаються до звіту і компенсуються адвокатському об`єднанню клієнтом (пункт 4.3.).
23.03.2026 між АТ "ДТЕК Одеські електромережі" та адвокатським об`єднанням "Перший Радник" підписано звіт про надання правничої допомоги №34-ОЕМ (а.с. 239 том 2).
В зазначеному звіті сторони погодили, що адвокатським об`єднанням "Перший Радник" надано правничу допомогу, а саме: 1. Розробка загальної стратегії захисту інтересів клієнта у суді, підготовка відзиву на апеляційну скаргу, витрачений час 5 годин, адвокат Дзиговська С.М.; 2. Участь в судових засіданнях 03.02.2026, 17.02.2026, тривалість 1 година, адвокат Дзиговська С.М. 
Загальний розмір винагороди Адвокатського об`єднання за надану правничу допомогу на підставі цього Звіту про надання правничої допомоги становить 12 000,00 грн в тому числі ПДВ 20% - 2000,00 грн. 
Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною 8 статті 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).
Водночас за змістом частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5 та 6 статті 126 ГПК України).
У розумінні положень частин 5 та 6 статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Разом з тим у частині 5 статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку /дії / бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 ГПК України, також визначені положеннями частин 6, 7 та 9 статті 129 цього Кодексу.
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7 та 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Такі висновки щодо застосування статей 126, 129 ГПК України викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.
30.03.2026 до апеляційного суду позивачем було подано клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу (а.с. 257-258 том 2), в обґрунтування якого представник вказував, що заявлений відповідачем 2 розмір витрат на правничу допомогу є завищеним, оскільки доводи і позиція сторін протягом розгляду справи не змінювалися і доводи у відзиві на апеляційну скаргу суттєво не відрізнялися від заперечень у відзиву на позовну заяви. Окрім того, вважає, що заявлені витрати не підтверджені належними доказами, є неспівмірними та необґрунтовані, не відповідають критеріям розумності та необхідності. 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).
У рішенні ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5 - 7 та 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. 
Такий висновок щодо застосування статей 126, 129 ГПК викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.
Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
У постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/20852/20, у додаткових постановах Верховного Суду від 29.02.2024 у справі № 917/272/23, від 05.03.2024 у справі № 916/2266/22, від 17.04.2024 у справі № 910/19865/21, від 13.10.2025 у справі №910/2865/23 зазначено, що суд при зменшенні витрат на правову допомогу враховує: чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спірні правовідносини у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини. 
Дослідивши та оцінивши обґрунтованість заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, враховуючи подане позивачем заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, беручи до уваги те, що правова позиція відповідача 2 була сталою, і адвокат Дзиговська С.М. надавала правову допомогу відповідачу 2 в цій справі в суді першої інстанції і правова позиція була незмінна, а тому, відповідно, була обізнана з усіма обставинами цієї справи, та те, що для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору в контексті вирішення питання про розподіл судових витрат, з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи, суд апеляційної інстанції вважає справедливим та розумним задовольнити подане клопотання відповідача 2 частково, стягнувши з Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго"  на користь акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі"  8 000,00 грн за супровід справи в суді апеляційної інстанції.
Керуючись статями 86, 123, 126, 129, 244 ГПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Заяву представника акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі" Дзиговської Світлани Миколаївни про розподіл витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/1440/25 задовольнити частково.
Стягнути з Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 85, код ЄДРПОУ 19480600) на користь акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі" (65031, м. Одеса, вул. М.Боровського 28 Б, код ЄДРПОУ 00131713)  8 000 грн 00 коп. за супровід справи в суді апеляційної інстанції.
У задоволенні решти клопотання представника акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі" Дзиговської Світлани Миколаївни про розподіл витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.
Доручити суду першої інстанції видати відповідний наказ.
Матеріали справи № 910/1440/25 повернути до суду першої інстанції.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому статтями 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя М.А. Руденко 

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Барсук