Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2026 року Справа№200/1703/25 

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Волгіної Н.П., розглянувши в письмовому порядку в спрощеному позовному провадженні адміністративну справу 

за позовом ОСОБА_1 
до Військової частини НОМЕР_1 
про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через свого представника, адвоката Лихачова Романа Борисовича, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив суд: 
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати позивачу грошового забезпечення військовослужбовця за період з 30 січня 2020 року по 22 січня 2025 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи у відповідному році; 
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення військовослужбовця за період з 30 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 1 січня 2020 року за ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів; 
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення військовослужбовця за період з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 1 січня 2021 року за ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення військовослужбовця за період з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 1 січня 2022 року за ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення військовослужбовця за період з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 1 січня 2023 року за ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення військовослужбовця за період з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 1 січня 2024 року за ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення військовослужбовця за період з 1 січня 2025 року по 22 січня 2025 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 1 січня 2025 року за ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів;
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення перерахунку, не нарахування та не виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 26 лютого 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації (базового місяця) - січень 2008 року;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок, нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 26 лютого 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації (базового місяця) - січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум;
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення перерахунку, не нарахування та не виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 1 березня 2018 року по 22 січня 2025 року із застосуванням положень абз. 4, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок, нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 1 березня 2018 року по 22 січня 2025 року із застосуванням положень абз. 4, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, з урахуванням раніше виплачених сум;
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати позивачу додаткової грошової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» з розрахунку 100 000,00 грн на місяць пропорційно часу участі у бойових діях за період з 24 лютого 2022 року по 22 січня 2025 року;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу додаткову грошову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» з розрахунку 100 000,00 грн на місяць пропорційно часу участі у бойових діях за період з 24 лютого 2022 року по 22 січня 2025 року. 
Ухвалою суду від 3 лютого 2025 року визнано поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду із даним позовом в частині позовних вимог щодо грошового забезпечення за періоди з 19 липня 2022 року по 31 травня 2024 року та поновлено цей строк; у зв`язку із наявністю недоліків позовної заяви адміністративний позов у справі № 200/662/25 було залишено без руху.
Ухвалою суду від 10 лютого 2025 року відкрито провадження у справі; призначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); запропоновано відповідачу надати суду відзив на позов та докази на підтвердження зазначеного у відзиві; зобов`язано відповідача надати суду додаткові пояснення та докази по справі, в тому числі - грошові атестати позивача за 2016-2025 роки (або копії довідок про грошове забезпечення (із зазначенням основних та додаткових складових, які були нараховані та фактично виплачені позивачу).
28 лютого 2025 року від відповідача до суду надійшов відзив на позов та додаткові докази по справі, разом із цим копії довідок про грошове забезпечення ОСОБА_1 за 2016-2018 роки із зазначенням основних та додаткових його складових, які були нараховані та фактично виплачені позивачу, - суду не надано.
Ухвалою суду від 7 березня 2025 року роз`єднано позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 (надалі – в/ч НОМЕР_1 ) в самостійні провадження, зокрема виділено в окреме самостійне провадження позовні вимоги про:
- визнання протиправною бездіяльності в/ч НОМЕР_1 щодо не проведення перерахунку, не нарахування та не виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 26 лютого 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації (базового місяця) - січень 2008 року;
- зобов`язання в/ч НОМЕР_1 провести перерахунок, нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 26 лютого 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації (базового місяця) - січень 2008 року, з урахуванням виплачених сум.
- визнання протиправною бездіяльності в/ч НОМЕР_1 щодо не проведення перерахунку, не нарахування та не виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 1 березня 2018 року по 22 січня 2025 року із застосуванням положень абз. 4, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078;
- зобов`язання в/ч НОМЕР_1 провести перерахунок, нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 1 березня 2018 року по 22 січня 2025 року із застосуванням положень абз. 4, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, з урахуванням раніше виплачених сум.
Справі з виділеними в окреме самостійне провадження зазначеними вище позовними вимогами присвоєно № 200/1703/25.
Ухвалою суду від 11 березня 2025 року суддею Волгіною Н.П. прийнято до провадження адміністративну справу № 200/1703/25.
Станом на час прийняття даного рішення відповідачем не надано суду витребуваних ухвалою суду від 28 лютого 2025 року довідки про грошове забезпечення позивача за 2016-2018 роки, яке було нараховано та виплачено позивачу.
Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 44 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) учасники справи зобов`язані подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.
Згідно приписів ст. 77 КАС України суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відповідно до ч. 3 ст. 79 КАС України відповідач […] повинен подати суду докази разом із поданням відзиву.
Згідно ч. 9 ст. 80 КАС України у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні.
Керуючись ч. 6 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

В обґрунтування позовних вимог у позові зазначено наступне.
ОСОБА_1 з 26 лютого 2016 року проходив військову службу за контрактом у в/ч НОМЕР_1 .
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 22 від 22 січня 2025 року позивача, призначеного наказом начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 17 січня 2025 року № 129-РС на посаду сержанта резерву 15 запасної роти військової частини НОМЕР_2 , вважати таким, що справу та посаду здав і вибув до нового місця служби АДРЕСА_1 .
За період з 26 лютого 2016 року по 22 січня 2025 року відповідач не проводив у встановленому законодавством порядку індексацію грошового забезпечення позивача: за період 26 лютого 2016 року по 28 лютого 2018 року - із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації (базового місяця) - січень 2008 року, за період з 1 березня 2018 року по 22 січня 2025 року - із застосуванням не лише абз. 1 та 2 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, ай й абз. 4, 6 п. 5 зазначеного Порядку.
При виключенні ОСОБА_1 зі списків особового складу та всіх видів забезпечення в/ч НОМЕР_1 належна позивачу індексація грошового забезпечення за вказані періоди також не була проведена відповідачем.
Позивач зазначає, що неодноразово усно та письмово звертався до відповідача щодо проведення індексації його грошового забезпечення, однак відповіді не отримав.
Позивач вважає протиправним не проведення відповідачем в передбаченому законодавством порядку індексації його грошового забезпечення за спірні періоди та просить позов задовольнити (а.с. 1-11). 

У відзиві на позов в/ч НОМЕР_3 заперечує проти задоволення позовних вимог позивача, обґрунтовуючи заперечення наступним.
Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» визначено у межах передбачених коштів державного бюджету та місцевих бюджетів вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 року розмірів посадових окладів […], перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 року, з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 року перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року. 
Рішенням Міністра оборони України, доведеного телеграмою від 31 грудня 2015 року № 248/3/1/1150, в грудні 2015 року військовослужбовцям Збройних Сил України здійснено суттєве підвищення рівня доходів військовослужбовців за рахунок збільшення розміру щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, зокрема премії (у відсотковому та абсолютному значенні) та щомісячної додаткової винагороди (в абсолютному значенні) для виплати грошового забезпечення в січні 2016 року за грудень 2015 року.
Протокольним рішенням Кабінету Міністрів України від 20 січня 2016 року № 3, узгодженим з Мінфіном та Мінсоцполітики, вирішено підвищити розміри грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України шляхом збільшення розмірів їх преміювання. 
Наказом Міністерства оборони України № 44 від 27 січня 2016 року «Про особливості виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України в 2015 році» (зі змінами, внесеними наказом Міністерства оборони України № 60 від 8 лютого 2016 року) врегульовано розмір грошового забезпечення військовослужбовців на 2016 рік. 
Згідно з рішенням Міністра оборони України від 15 лютого 2017 року № 1223/з/12 виплата грошового забезпечення військовослужбовцям у 2017 році здійснювалась на рівні 2016 року. 
Відповідно до рішення Міністра оборони України, доведеного телеграмою від 29 січня 2018 року № 248/3/9/172, розмір грошового забезпечення військовослужбовців у 2018 році залишився на тому ж рівні - до чергового підвищення грошового забезпечення (фактично - до 1 березня 2018 року).
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» у разі, якщо грошове забезпечення військовослужбовців, яке не має разового характеру, підвищено рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у визначеному Кабінетом Міністрів України порядку.
Абзацами 8-10 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (надалі – Порядок № 1078) (у редакції, чинній у період з 1 січня 2016 року по 1 березня 2018 року), визначено, що проведення індексації (механізм підвищення грошових доходів) окрім механізму нарахування сум індексації (підвищення доходу шляхом додавання суми індексації, обчисленої множенням грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділеного на 100 відсотків) містить механізм підвищення доходів випереджаючим шляхом. Зазначенні механізми взаємозамінні.
Індексація грошового забезпечення позивача за період з січня 2016 року по лютий 2018 року проведена згідно з нормами Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» шляхом підняття Урядом доходів випереджаючим шляхом.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30 липня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (Постанова № 704), яка набула чинності 1 березня 2018 року, затверджено нові схеми тарифних розрядів військовослужбовців, у зв`язку із чим обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації відбувалось з наступного місяця (з квітня 2018 року).
Враховуючи, що поріг індексації (103%) було перевищено лише у жовтні 2018 року, а індекс інфляції за жовтень 2018 року опубліковано у листопаді 2018 року, то індексацію грошового забезпечення позивача проводилась з грудня 2018 року.
У період грудень 2018 року – березень 2019 року індексація грошового забезпечення позивача відповідачем нараховувалась та виплачувалась.
Відповідач наголошує на тому, що Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядок № 1078 у період з 1 березня 2018 року до 22 січня 2025 року не містили в собі такого поняття як «фіксована сума індексації», тому позовні вимоги стосовно застосування щомісячної фіксованої індексації ґрунтуються на положеннях Порядку № 1078 в редакції, яка не діяла на час виникнення спірних правовідносин.
Зазначає, що згідно з вимогами абз. 18 п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» в 2023 році призупинено виплату індексації грошового забезпечення військовослужбовцям до окремого доручення. Також це підтверджується окремими дорученнями Міністерства оборони України від 1 лютого 2023 року № 2683/з, отже у період з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року виплата індексації грошового забезпечення не мала проводитись.
Наполягає, що в/ч здійснювало індексацію грошового забезпечення позивача у встановленому законодавством порядку
Просить суд відмовити позивачу в задоволені позовних вимог (а.с. 39-43).

Згідно із ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 1 ст. 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, суд встановив наступне.
Позивач, ОСОБА_1 (надалі – позивач, ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України згідно з паспортом серії НОМЕР_4 від 9 серпня 1996 року; РНОКПП НОМЕР_5 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; має статус учасника бойових дій відповідно до посвідчення серії НОМЕР_6 від 10 березня 2017 року (а.с. 16-23).
Відповідач, Військова частина НОМЕР_1 (надалі – відповідач, в/ч НОМЕР_1 ), код ЄДРПОУ НОМЕР_7 , зареєстроване місцезнаходження: АДРЕСА_3 , є суб`єктом владних повноважень та належним відповідачем у справі (а.с. 48).
Як встановлено судом на підставі наявних матеріалів, позивач з 26 лютого 2016 року по 22 січня 2025 року проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 (а.с. 19-20, 24, 49-55).
Так, наказом командира в/ч НОМЕР_1 , полковника ОСОБА_2 , від 26 лютого 2016 року № 58 (по стройовій частині) сержанта ОСОБА_1 , призначеного наказом Командувача повітряних Сил Збройних Сил України (по особовому складу) від 19 лютого 2016 року № 13-РС на посаду стрільця взводу охорони роти охорони в/ч НОМЕР_1 , який прибув із в/ч НОМЕР_8 , наказано з 26 лютого 2016 року зарахувати до списків особового складу частини на всі види забезпечення та вважати таким, що з 26 лютого 2016 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 530 грн на місяць, шпк «солдат» (а.с. 49).
Наказом командира в/ч НОМЕР_1 , полковника ОСОБА_3 , від 22 січня 2025 року № 22 (по стройовій частині) старшого сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_1 , командира відділення охорони взводу охорони 139 роти охорони, призначеного наказом начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 17 січня 2025 року № 129-Рс на посаду сержанта резерву 15 запасної роти в/ч НОМЕР_2 , наказано вважати таким, що справу та посаду здав і вибув до нового місця служби АДРЕСА_1 . З 22 січня 2025 року виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення.
Також цим наказом встановлено: 
- вислуга років у Збройних силах України становить: календарна 24 роки 2 місяці 8 днів; пільгова 10 років 1 місяць 13 днів; загальна 34 років 3 місяці 21 день;
- виплатити відповідно до наказу Міністерства оборони України «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» № 260 від 7 червня 2018 року (із змінами) та додатку 1 до рішення Міністерства оборони України № 156/уд від 9 січня 2025 року щомісячну премію в розмірі 489% посадового окладу за період з 1 січня по 22 січня 2025 року, надбавку за особливості проходження служби військовослужбовцям в розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавку за вислугу років за період з 1 січня по 22 січня 2025 року, додаткову винагороду в розмірі 30 000 грн пропорційно у розрахунку за місяць відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (зі змінами), наказу Міністерства оборони України від 25 січня 2023 року № 44 за період з 1 січня по 22 січня 2025 року;
- щорічна основна відпустка за 2022 рік не використана; за 2023 рік використана тривалістю 30 діб; за 2024 рік використана тривалістю 30 діб; за 2025 рік не використана;
- підйомну допомогу при переміщенні військовослужбовців згідно наказу Міністерства оборони України від 5 лютого 2018 року № 45 у 2025 році не отримував;
- матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2025 рік відповідно до наказу Міністерства оборони України від 7 червня 2018 року № 260 не отримував;
- додаткова відпустка, як учаснику бойових дій відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у військовій частині НОМЕР_1 не давалась (а.с. 24, 50).
Як зазначено вище, відповідачем не надано суду довідки про грошове забезпечення позивача за 2016-2018 роки.
Відповідно до пояснень відповідача, індексація грошового забезпечення позивача за період з січня 2016 року по лютий 2018 року не проводилась - так як відповідно до ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація відбулась шляхом підняття Урядом доходів випереджаючим шляхом, а саме:
протокольним рішенням Кабінету Міністрів України від 20 січня 2016 року № 3, узгодженим з Мінфіном та Мінсоцполітики, вирішено підвищити розміри грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України шляхом збільшення розмірів їх преміювання;
наказом Міністерства оборони України № 44 від 27 січня 2016 року «Про особливості виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України в 2015 році» (зі змінами, внесеними наказом Міністерства оборони України № 60 від 8 лютого 2016 року) врегульовано розмір грошового забезпечення військовослужбовців на 2016 рік;
рішенням Міністра оборони України від 15 лютого 2017 року № 1223/з/12 встановлено, що виплата грошового забезпечення військовослужбовцям у 2017 році має здійснюватися на рівні 2016 року;
рішенням Міністра оборони України, доведеного телеграмою від 29 січня 2018 року № 248/3/9/172, розмір грошового забезпечення у 2018 році залишився на тому ж рівні - до чергового підвищення грошового забезпечення (до 1 березня 2018 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня року № 704) (а.с. 35-47).
Як вбачається з довідки від 21 лютого 2025 року № 1107/247/77/213/пс про нараховане грошове забезпечення позивача за період з 1 січня 2019 року по 22 січня 2025 року, індексація грошового забезпечення нараховувалась в розмірі: з січня по лютий 2019 року – по 71,08 грн щомісячно, з березня по липень 2019 року – по 134,47 грн щомісячно, з серпня по листопад 2019 року - по 206,72 грн щомісячно, з грудня 2019 року по червень 2020 року – по 216,51 грн щомісячно, з липня по листопад 2020 року – по 226,29 грн щомісячно, у грудні 2020 року – 233,81 грн, з січня по березень 2021 року – по 331,42 грн щомісячно, з квітня по червень 2021 року – по 415,41 грн щомісячно, з липня по листопад 2021 року – по 540,03 грн щомісячно, з грудня 2021 року по січень 2022 року – по 563,19 грн щомісячно, з лютого 2022 року по квітень 2022 року – по 672,35 грн, у травні 2022 року – 913,01 грн, у червні 2022 року – 1017,21 грн, у липні 2022 року – 1066,00 грн, з серпня 2022 року по жовтень 2022 року – по 1281,80 грн, у листопаді 2022 року – 1424,80 грн, у грудні 2022 року – 1470,83 грн; у період з січня 2023 року по липень 2024 року – індексація не нараховувалась, з серпня 2024 року по листопад 2024 року – по 130,20 грн щомісячно, у грудні 2024 року – 254,35 грн, в січні 2025 року індексація не нарахована (а.с. 52-53).
За поясненням відповідача, індексація грошового забезпечення позивача за період з 1 березня 2018 року по 22 січня 2025 року проводилась відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», а індексація-різниця, передбачена п. 5 Порядку № 1078, з березня 2018 року не здійснювалась у зв`язку із відсутністю для цього правових підстав (а.с. 35-47).
Будучи не згодним із розміром нарахованої та виплаченої йому за період з 26 лютого 2016 року по 28 лютого 2018 року індексації, передбаченої абз. 1-2 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (поточної індексації), та із не нарахуванням та виплатою у період з 1 березня 2018 року по 22 січня 2025 року індексації, передбаченої абз. 3-6 п. 5 вказаного вище Порядку (індексації-різниці), позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із цим позовом. 

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (надалі - Закон № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Відповідно до положень ст.ст. 1 - 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (надалі - Закон № 2011-XII) військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
В силу абз. 2 ч. 3 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Індексація грошових доходів населення здійснюється відповідно до Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон № 1282-ХІІ) та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 № 1078 (далі - Порядок № 1078).
Відповідно до ст. 1 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг; поріг індексації - це величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.
Статтею 2 Закону № 1282-XII визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).
Згідно із ч. 5 ст. 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму.
У ст. 4 Закону № 1282-XII зазначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсоток (до 1 січня 2016 року), 103 відсотка (після 1 січня 2016 року). Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у ч. 1 цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Частиною 1 ст. 6 Закону № 1282-ХІІ визначено, що у разі виникнення обставин, передбачених ст. 4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону № 1282-ХІІ порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п. 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (до 1 січня 2016 року 101 відсоток).
Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 року № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абз. 2 цього пункту.
За змістом абз. 5 п. 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема грошове забезпечення військовослужбовців.
Відповідно до абз. 2 п. 4 Порядку № 1078 оплата праці, у тому числі, грошове забезпечення, індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.
Згідно із абз. 4 п. 4 Порядку № 1078 частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.
Порядок визначення суми індексації протягом спірного періоду регулювався абз. 6 п. 4 Порядку № 1078 (з 15 березня 2018 року врегульований абз. 5 цього ж пункту з тотожнім змістом), згідно якого сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.
9 грудня 2015 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі Постанова № 1013), яка набрала чинності 15 грудня 2015 року.
Згідно з п. 6 цієї постанови вона застосовується з 1 грудня 2015 року.
Отже, з 1 грудня 2015 року п. 5 Порядку № 1078 застосовувався у новій редакції (в редакції, аналогічній абз. 6 п. 4 Порядку № 1078 до внесення змін постановою 1013.
Відповідно до редакції абз. 1 п. 5 Порядку № 1078, яка чинна з 1 грудня 2015 року, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Згідно з абз. 2 п. 5 Порядку № 1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Відповідно до абз. 3 п. 5 Порядку № 1078 сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.
Абзацом 4 п. 5 Порядку № 1078 передбачено, що якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі, коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру (абз. 5 п. 5 Порядку № 1078).
Згідно з абз. 6 п. 5 Порядку № 1078 до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), […] до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у п. 1-1 цього Порядку.
Пунктами 1, 3 Постанови № 1013, крім іншого, встановлено, що:
- підвищуються посадові оклади з 1 грудня 2015 року працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери;
- підвищуються з 1 грудня 2015 року на 10 відсотків посадові оклади працівників, розміри яких затверджено відповідними постановами Уряду;
- у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, пов`язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри яких затверджено відповідними розпорядженнями й постановами Уряду;
- міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів доручено вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 року розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 року, з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 року перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року;
- для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року відповідно до Порядку № 1078.
Таким чином, з 1 грудня 2015 року Постановою № 1013 були підвищені посадові оклади окремих працівників бюджетної сфери. Крім цього, вказана постанова передбачала підвищення розмірів посадових окладів, тарифних ставок, заробітної плати, а також перегляд постійний додаткових виплат, щоб розмір такого підвищення у грудні 2015 року перевищив суму індексації у грудні 2015 року. Зазначене мало на меті “обнуління” індексація минулих років, розмір якої зростав внаслідок довготривалого не підвищення доходу працівників. У такому випадку для подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року відповідно до Порядку № 1078, який уже діяв зі змінами, внесеними Постановою № 1013.
Проаналізувавши наведені приписи Постанови № 1013, суд висновує, що січень 2016 року визначений для обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації заробітної плати тим працівникам/службовцям, яким були підвищені оклади/тарифні ставки з 1 грудня 2015 року.
При цьому Постановою № 1013 не встановлені підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовцям, а тому січень 2016 року не можна вважати місяцем підвищення доходу (місяцем підвищення тарифних ставок (окладів)), з якого починається обчислення індексу споживчих цін для подальшої індексації грошового забезпечення позивача.
Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 21 березня 2023 року по справі № 620/7687/21 (п. 58) та у постанові від 22 березня 2023 року по справі № 380/1730/22 (п. 62).
Згідно із редакцією Порядку № 1078 (зі змінами, внесеними Постановою № 1013):
- у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків (абз. 1 п. 5);
- обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення грошових доходів населення (абз. 2 п. 5);
- для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник (п. 10-2).
Порівняльний аналіз наведених приписів свідчить про те, що внаслідок змін, запроваджених Постановою № 1013, з 1 грудня 2015 року діють єдині правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації для всіх працівників, незалежно від дати їх прийняття, переведення чи виходу на роботу.
Внаслідок цих змін Порядок № 1078 у редакції, що застосовується з 1 грудня 2015 року, не містить поняття «базовий місяць» і передбачає уніфікований підхід до обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації всіх працівників.
При цьому з 1 грудня 2015 року замість терміну «базовий місяць» використовується термін «місяць підвищення доходу» (місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій, щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування). Місяць підвищення доходу при зростанні заробітної плати/доходу визначається тільки в разі, якщо підвищена тарифна ставка (оклад).
Таким чином, з 1 грудня 2015 року зростання заробітної плати/доходу за рахунок інших постійних її складових, без підвищення тарифної ставки (окладу), не призводить до визначення нового місяця підвищення доходу.
Зазначене відрізняє поняття «місяць підвищення доходу» та «базовий місяць», так як визначення останнього залежало також зростання заробітної плати за рахунок будь-якої з її постійних складових.
На час існування спірних правовідносин схеми посадових окладів військовослужбовців були затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка була чинною з 1 січня 2008 року по 28 лютого 2018 року включно.
Отже, саме січень 2008 року є місяцем, за яким належало здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення позивача у періоди з 26 лютого 2016 року по 28 лютого 2018 року.
Цей висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 26 січня 2022 року по справі № 400/1118/21, від 23 березня 2023 року по справі № 400/3826/21, від 30 березня 2023 року по справі № 380/16409/21, від 4 квітня 2023 року по справі № 300/5628/21 та інших.
На підставі викладеного вище, беручи до уваги не здійснення відповідачем індексації грошового забезпечення позивача у період з 26 лютого 2016 року по 28 лютого 2018 року, суд висновує, що позовні вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності в/ч НОМЕР_1 з нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 26 лютого 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця – січень 2008 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог позивача про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 26 лютого 2016 року по 28 лютого 2018 року, обчислену з врахуванням в якості базового місяця (місяця підвищення доходу) січня 2008 року, суд виходить з такого.
Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: […] 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; […] 10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, […] від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожен, чиї права і свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У п. 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.
Керуючись наведеним вище, беручи до уваги встановлені судом обставини, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період з 26 лютого 2016 року по 28 лютого 2018 року з урахуванням місяця підвищення доходів січня 2008 року також підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог позивача про визнання протиправною бездіяльності в/ч НОМЕР_1 стосовно нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 1 березня 2018 року по 22 січня 2025 року із застосуванням положень абз. 4, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, - суд виходить з наступного.
Як вже зазначалось судом, згідно із абз. 3 п. 5 Порядку № 1078 сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абз. 1 цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу; відповідно до абз. 4 цього ж пункту якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
Відповідно до абз. 2 п. 5 Порядку № 1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Згідно із абз. 3 цього ж пункту індексація у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абз. 1 цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.
Абзацом 4 п. 5 Порядку № 1078 встановлено, що якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
Згідно із абз. 5 п. 5 Порядку № 1078 (в редакції, що діяла до 2 квітня 2021 року) у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
Відповідно до абз. 6 п. 5 Порядку № 1078 до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, […] до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у п. 1-1 цього Порядку.
Отже, Порядок № 1078 фактично передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу:
1) поточної індексації та
2) індексації, яка розраховується як різниця між розміром підвищення місячного доходу (у випадку, якщо таке збільшення доходу відбулось у зв`язку зі підвищення тарифної ставки/окладу) та розміром індексації, що мала би бути нарахована, якби збільшення доходу не відбулось (індексація-різниця).
Відправною точкою для визначення місяця підвищення доходу позивача та початку обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком є місяць останнього підвищення тарифної ставки/окладу за посадою, яку він займав.
Таким чином, Порядок № 1078 передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, умовно кажучи, «поточної» та «індексації-різниці», при цьому суми цих індексацій можуть нараховуватися і одночасно, і окремо одна від одної.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 815/2590/18, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до моменту настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за наявності яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.
З 1 березня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” (далі - Постанова № 704), якою затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців, схему тарифних коефіцієнтів за військовим званням.
У зв`язку із прийняттям даної постанови грошове забезпечення військовослужбовців збільшилося в абсолютному розмірі.
Враховуючи наведене, з 1 березня 2018 року місяцем підвищення доходу для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовцям з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби) згідно з додатком 1 став березень 2018 року.
Як вбачається із відзиву на позов, відповідач не заперечує, що з березня 2018 року місяцем підвищення доходу для нарахування військовослужбовцям індексації грошового забезпечення став саме березень 2018 року.
Також довідкою про нараховане позивачу грошове забезпечення від 21 лютого 2025 року № 1107/247/77/213/пс (а.с. 52) підтверджується, що саме із врахуванням цього місяця (як місяця підвищення доходу) позивачу нараховувалась поточна індексація у період з 1 березня 2018 року по 31 грудня 2022 року та з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року (позивачем не оспорюється в межах цієї справи нарахування та виплата поточної індексації грошового забезпечення за період з 1 березня 2018 року по 22 січня 2025 року, тому суд не надає оцінку правильності нарахування поточної індексації за спірний період).
Надаючи оцінку не нарахуванню та не виплаті відповідачем позивачеві індексації-різниці (індексації, передбаченої абз. 4-6 п. 5 Порядку № 1078), суд виходить з такого.
Як вже зазначалось судом, згідно із абз. 3 п. 5 Порядку № 1078 сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абз. 1 цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу; відповідно до абз. 4 цього ж пункту якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
Абзацом 5 п. 5 Порядку № 1078 визначено, що у разі зростання грошового доходу за рахунок інших його складових без підвищення тарифних ставок (посадових окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення грошового доходу. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (посадового окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові грошового доходу, які не мають разового характеру.
Згідно із абз. 6 п. 5 Порядку № 1078 до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), […] до визначеної суми індексації (тобто, до поточної індексації) додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку (в редакції, що діяла з 2 квітня 2021 року: до чергового підвищення тарифних ставок (посадових окладів), […] до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку).
У постанові від 23 березня 2023 року у справі № 400/3826/21 Верховний Суд зазначив, що буквальний спосіб тлумачення абзаців 3, 4, 5, 6 п. 5 Порядку № 1078 свідчить про те, що для їхнього застосування суд повинен встановити:
- розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А);
- суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б);
- чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).
Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.
В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (абз. 5 п. 5 Порядку № 1078).
Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абз. 5 п. 4 Порядку № 1078).
Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.
У такому випадку відповідно до абз. 4 п. 5 Порядку № 1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).
Пунктом 3 розділу Прикінцеві положення Закону України від 3 листопада 2022 року № 2710-IX «Про Державний бюджет України на 2023 рік» (надалі - Закон № 2710-IX) на 2023 рік зупинено дію Закону № 1282-XII. 
Оскільки дію Закону № 1282-XII було зупинено на 2023 рік, то підзаконний нормативно-правовий акт - Порядок № 1078, прийнятий на виконання вимог ч. 2 ст. 6 Закону № 1282-XII, також не діяв протягом 2023 року. 
Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до позиції Конституційного Суду України, викладеної у рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави.
Згідно із правовою позицією Європейського суду з прав людини, що викладена у рішенні «Великода проти України» від 3 червня 2014 року, Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства, зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.
З урахуванням наведеного, суд висновує, що у 2023 році працедавці в Україні (в тому числі військові частини) були звільнені від обов`язку здійснювати нарахування та виплату індексації доходів (в тому числі індексації-різниці) працівникам/службовцям.
Як зазначено вище, відповідачем не надано суду довідки про грошове забезпечення позивача за 2018 рік, яка витребовувалась судом ухвалою від 5 лютого 2025 року, що позбавило суд можливості визначити розмір збільшення доходу позивача з березня 2018 року
Виходячи з приписів ч. 9 ст. 80 КАС України, відповідно до якої у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, суд висновує про недоведеність відповідачем правомірності не проведення індексації грошового забезпечення позивача, передбаченої п.п. 3-6 п. 5 Порядку № 1078 (індексації-різниці) за періоди з 1 березня 2018 року по 31 грудня 2022 року та з 1 січня 2024 року по 22 січня 2025 року.
Як наслідок, позовні вимоги позивача в частині визнання такої бездіяльності протиправною за періоди з 1 березня 2018 року по 31 грудня 2022 року та з 1 січня 2024 року по 22 січня 2025 року – підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 245 КАС України, суд вважає такими, що підлягають задоволенню і позовні вимоги позивача про зобов`язання в/ч НОМЕР_1 провести нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 1 березня 2018 року по 31 грудня 2022 року та з 1 січня 2024 року по 22 січня 2025 року із застосуванням положень абз. 4-6 п. 5 Порядку № 1078 (індексації-різниці).
Разом із цим позовні вимоги позивача стосовно періоду з 1 січня2023 року по 31 грудня 2023 року задоволенню не підлягають з наведених вище підстав.
Таким чином, адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, тому в силу вимог ст. 139 КАС України питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.
Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_7 , зареєстроване місцезнаходження: АДРЕСА_3 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання здійснити певні дії – задовольнити частково. 
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка виразилась у не проведенні індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 26 лютого 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації (базового місяця) - січень 2008 року.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 26 лютого 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації (базового місяця) - січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка виразилась у проведенні індексації грошового забезпечення, передбаченої абз. 4-6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (індексації-різниці) за періоди з 1 березня 2018 року по 31 грудня 2022 року та з 1 січня 2024 року по 22 січня 2025 року.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення, передбаченої абз. 4-6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (індексації-різниці) за періоди з 1 березня 2018 року по 31 грудня 2022 року та з 1 січня 2024 року по 22 січня 2025 року, - з урахуванням раніше виплачених сум.
В задоволенні інших позовних вимог – відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.П. Волгіна