Справа №760/17244/25
Провадження №2-о/760/40/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2026 року         м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:
головуючої судді Тесленко І. О.,
за участю секретаря судового засідання Верганівського Б.І.,
заявника       ОСОБА_1 ,
представника заявника     Волощука В.В. ,
заінтересованої особи     ОСОБА_3 ,   
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_4 , заінтересовані особи: Солом`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_3 , про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:
у червні 2025 року, ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Волощука В. В., заінтересована особа: Солом`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), звернулась до Солом`янського районного суду міста Києва з заявою, про встановлення факту родинних відносин.
Свої вимоги обґрунтовує наступним. ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 54 років помер ОСОБА_5 , 1907 року народження, який похований на Байковому кладовищі у м. Києві, та є дідусем заявниці ОСОБА_1 . Ще за життя ОСОБА_6 просив поховати його на Байковому кладовищі у місті Києві. На виконання його волевиявлення, його дружина ОСОБА_7 організувала і провела поховання померлого на Байковому кладовищі у місті Києві. Після смерті діда, мати заявниці ОСОБА_8 , встановила померлому батьку пам`ятник, що увічнює пам`ять про померлого та місце поховання було огороджено. Після смерті дідуся, донька ОСОБА_8 , та внучка ОСОБА_9 , постійно утримували могилку ОСОБА_10 в належному стані, зберігали місце його поховання, утримували в належному естетичному та санітарному стані могилу батька та діда, зберігали місце родинного поховання. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати заявниці ОСОБА_11 . Заявниця зазначала, що оскільки відбулось перше поховання її діда на відведеному для цього місці поховання на Байковому кладовищі, то вона є користувачем родинного місця поховання її діда, але оригінал свідоцтва про смерть діда ОСОБА_5 першого похованого, був давно втрачений. Виконуючи волевиявлення матері, ОСОБА_12 , бути похованою біля батька ОСОБА_10 , вважаючи місце його захоронення місцем родинного поховання, з урахуванням традицій та церемоній поховання померлих, з використанням ритуалів та атрибутів поховання та облаштування могили, заявниця ОСОБА_9 звернулась до Солом`янського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві, з метою отримання копії свідоцтва про смерть діда ОСОБА_10 . 12 липня 2024 року листом №2323/33.9-80 була отримана відповідь від Солом`янського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо повторної видачі свідоцтва про смерть ОСОБА_13 . 1907 р.н., у якій зазначається про наявність актового запису про смерть ОСОБА_14 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Було зазначено, що в поданих ОСОБА_1 копіях документів батьком ОСОБА_15 зазначено ОСОБА_13 , у зв`язку з чим вбачають розбіжності з відомостями актового запису про смерть, а також що потрібно звернутись до суду з метою встановлення факту родинних відносин між заявником ( ОСОБА_1 ) та особою щодо якої складено актовий запис цивільного стану. Таким чином, для отримання свідоцтва про смерть діда та здійснення підпоховання матері до родинної могили на Байковому кладовищі необхідно встановлення факту родинних відносин між заявницею та її дідусем. Щодо документального підтвердження родинних відносин. Відповідно до свідоцтва про шлюб від 02 березня 2015 року, ОСОБА_9 набула прізвища ОСОБА_9 . Попереднє прізвище було ОСОБА_9 . Набуття ОСОБА_9 прізвища ОСОБА_9 підтверджується Свідоцтвом про шлюб від 21 грудня 2011 року. Попереднє дівоче прізвище ОСОБА_9 була ОСОБА_9 . Набуття дівочого прізвища ОСОБА_9 підтверджується Свідоцтвом про народження від 07 жовтня 1972 року. Згідно із свідоцтвом про одруження від 16 серпня 1960 року батько ОСОБА_9 - ОСОБА_23 одружився на ОСОБА_15 , яка взяла прізвище ОСОБА_9 . Батьком ОСОБА_15 згідно зі Свідоцтвом про народження від 02 вересня 1939 року був ОСОБА_13 . В сімейному архіві є заява датована 13 грудня 1989 року про витребування повторного свідоцтва про смерть діда ОСОБА_13 . На зворотній стороні цієї заяви вказується, що «справлена фамилия «ОСОБА_13» на « ОСОБА_21 » на основании отношения Сталинского б/загс г. Киева от 14.Х.1961 г.». Дід ОСОБА_22 похований у м. Києві на Байковому кладовищі. Будь які записи щодо його поховання ОСОБА_5 в книгах адміністрації кладовища відсутні. Встановлення цього факту необхідне заявниці для отримання свідоцтва про смерть діда в органах державної реєстрації актів цивільного стану, з метою здійснення поховання її матері ОСОБА_11 біля могили діда на Байковому кладовищі у м. Києві. У даному випадку встановлення факту родинних відносин має конкретні юридичні наслідки - можливість отримання свідоцтва про смерть діда та здійснення поховання матері заявниці до родинної могили на Байковому кладовищі у м. Києві, що є важливим особистим немайновим правом заявниці на гідне поховання рідних біля родини. З врахуванням наведеного просила встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , та ОСОБА_5 (1907 року народження), а саме визнати що вони є онукою та дідусем.
23 червня 2025 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали цивільної справи передані судді Тесленко І.О. Фактично справу передано судді згідно реєстру передачі справи 24 червня 2025 року.
Суддею зроблено запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - заявника у справі. Відповідь на запит надійшла до суду 17 липня 2025 року.
Ухвалою Солом`янського районного суду від 18 липня 2025 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено зазначену справу до судового розгляду в порядку окремого провадження.
Ухвалою Солом`янського районного суду від 23 березня 2026 року залучено до участі в розгляді справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Солом`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту родинних відносин, в якості заінтересованої особи: ОСОБА_3 .
Інших процесуальний дій не вчинялось.
В судове засідання заявник з`явилась, заяву підтримала, просила її задовольнити з підстав, які в ній викладені. Також, заявниця була за її клопотанням допитана у якості свідка, підтвердила всі обставини, викладені у заяві. Зазначила, що ОСОБА_13 є дідом її та ОСОБА_3 , свідоцтво про його смерть вона не має, отримати наразі позбавлена можливості оскільки в документах міститься помилка щодо його прізвища. Вказала, що її мати за життя просила поховати її поряд з ОСОБА_13 , який є її дідом, однак, коли почала займатись похованням виявила, що є розбіжності внаслідок помилки у прізвищі, і їй було відмовлено в похованні, вона була змушена її кремувати. Без встановлення факту родинних зв`язків, вона позбавлена можливості здійснити офіційно поховання матері на вказаному кладовищі. Також, в судовому засідання надала для огляду фото ОСОБА_13 , яке висить у неї вдома на стіні і відповідає фотографії, розміщеній на пам`ятнику. При зверненні до суду хотіла заявити свідком мати ОСОБА_3 , яка приймала участь у похованні ОСОБА_13 , але нажаль та вже померла.
Представник заявника в судове засідання з`явився, заяву підтримав, просив її задовольнити.
Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання з`явився, вказав, що він є двоюрідним братом заявниці і онуком померлого ОСОБА_13 . Вказав, що заявниця є також онукою ОСОБА_13 , а її мати була його дочкою. Його мати та мати заявниці були сестрами. Дружина ОСОБА_13 , яка доводиться йому бабусею, казала що була невідповідність у документах з приводу його прізвища. Також, зазначив, що в радянські часи бабуся можливо хотіла приховати місце його поховання, внаслідок чого виникла ця помилка у прізвищі.
Представник заінтересованої особи - Солом`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.
Вислухавши учасників, дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.
Як вбачається зі Свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , виданого 07.10.1972 року, батьками ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є ОСОБА_23 та ОСОБА_11 (а.с. 10).
Відповідно до Свідоцтва про одруження від 16.08.1960 року, прізвище ОСОБА_11 було ОСОБА_24 (а.с. 11).
Згідно Посвідки про народження серії НОМЕР_3 , батьками ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є ОСОБА_13 та ОСОБА_25 (а.с. 12).
Судом також досліджено Довідку №1478 від 06.04.1985 року, відповідно до якої у Жовтневому РАГС м. Києва є запис від 03.02.1934 року щодо шлюбу ОСОБА_13 та ОСОБА_26 , після реєстрації шлюбу ОСОБА_24 (а.с. 15).
Згідно до Свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 21.12.1991 року, ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уклала шлюб з ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстровано в реєстрі за №6082; після укладання шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_9 (а.с. 9).
Відповідно до Свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_4 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського управління юстиції у м. Києві 12 березня 2015 року, ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уклала шлюб з ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстровано в реєстрі за №474; після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_9 (а.с. 8).
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_13 є батьком матері заявниці, тобто її дідом.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_30 зверталась з заявою до Залізничного відділу РАГС щодо видачі їй повторного свідоцтва про смерть ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_9 .
При цьому, зі вказаної заяви вбачається, що прізвище « ОСОБА_24 » було змінено на « ОСОБА_24 » 14.10.1961 року (а.с. 14).
Як вбачається з листа Солом`янського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві (Вих. №2323/33.9-80від 12.07.2024 року), наданого за адвокатський запит адвоката Волощука В.В. щодо видачі повторного свідоцтва про смерть ОСОБА_13 , 1907 р.н., наявний запис про смерть ОСОБА_14 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ; у наданні повторного свідоцтва про смерть було відмовлено, внаслідок наявності розбіжностей у прізвищах (а.с. 16).
Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень №00012993044 від 05.11.2013 року, за параметрами запиту « ОСОБА_13 » наявний запис про смерть, номер актового запису 510, дата складання 29 серпня 1961 року, орган державної реєстрації актів цивільного стану що склав актовий запис - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції міста Києва, актовий запис стосовно « ОСОБА_14 » (а.с. 18 - 19).
Судом також досліджено копію Свідоцтва про смерть ОСОБА_11 (а.с. 13), Світлини з місця поховання ОСОБА_13 (ІНФОРМАЦІЯ_10) (а.с. 20).
Інших доказів надано суду не було.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та статтею 8 Конституції України гарантовано кожному право звернення до суду за захистом конституційних прав і свобод людини і громадянина.
У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.
Згідно з пунктом 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
Згідно статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною 7 ст.19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Юридичні факти - це життєві обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.
Встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб в судовому порядку можливо лише тоді, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.
Частиною першою статті 315 ЦПК України передбачено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені у судовому порядку, до яких входить встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
У Постанові Верховного Суду від 15 січня 2025 року у справи № 205/4972/23 формульовано висновок, що родинні відносини (споріднення) (у теорії права) - це кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника). Виходячи з вимог діючого ЦК України поняттями "родичі", "родинні стосунки" охоплюється коло осіб, які пов`язані між собою певним ступенем споріднення. Такими особами можуть бути близькі родичі за походженням, зокрема, батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, брат та сестра (повнорідні і неповнорідні), двоюрідні брати та сестри, тітка, дядько, племінниця, племінник. Усиновлений та усиновлювач прирівнюються до родичів за походженням. Доказом родинних відносин є зокрема свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії судових рішень, які набрали законної сили щодо встановлення факту родинних відносин.
З досліджених в судовому засідання доказів вбачається, що заявниця є онукою ОСОБА_13 (1907 р.н.), відомості про якого в актовому записі про смерть були змінені на « ОСОБА_24 ».
Суд враховує, що виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у цивільному процесі в порядку окремого провадження (лист Верховного Суду України від 01.01.2012 р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення»).
Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
У п.71 рішення у справі "Рисовський проти України" ЄСПЛ зазначив, що принцип належного врядування, як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. Разом з тим, потреба виправити допущену в минулому помилку не повинна непропорційним чином утручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Ризик будь-якої помилки держоргану має покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.
З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 , 1907 року народження, є дідом заявниці.
Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 2 - 4, 19, 293, 315 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Солом`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_3 , про встановлення факту родинних відносин, - задовольнити.
Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_5 , 1907 року народження, а саме, що вони є онукою та дідом.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя    І. О. Тесленко