604/400/26 3/604/146/26 

ПОСТАНОВА
іменем України
06 травня 2026 року селище Підволочиськ 
Суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області Федорович І.В., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №1 Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , 
за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), -

В С Т А Н О В И В:
на адресу суду надійшла адміністративна справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №735874 від 25 березня 2026 року: 23 березня 2026 року близько 17:00 год в АДРЕСА_2 , колишній чоловік ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно колишньої дружини ОСОБА_2 в ході якого ображав її нецензурною лайкою та погрожував, чим була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Частина 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився з невідомих суду причин, був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подав, що відповідно доположень ст. 268 КУпАП не перешкоджає її розгляду.
Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні повідомила, що наведені в протоколі про адміністративні правопорушення обставини відповідають дійсності, разом з тим зазначила, що конфлікт між нею та ОСОБА_1 носить побутовий характер, на даний час сторони примирилися, претензій до останнього не має та просила суваоро його не карати і не притягувати до адміністративної відповідальності.
Крім того, повідомила, що з 25 березня 2026 року ОСОБА_1 був мобілізований на військову службу у ЗСУ, в інших кримінальних провадженнях він брав участь по відеоконференції з військової частини. 
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена зібраними у справі матеріалами, а саме:
- відомостями, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 735874 від 25 березня 2026 року;
- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 23 березня 2026 року;
- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 23 березня 2026 року;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 25 березня 2026 року.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).
За вказаних обставин, суд приходить до переконання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Положення ст. 22 КУпАП, яка регулює питання можливості звільнення від адміністративної відповідальності, не застосовуються до правопорушень, передбачених ст.173-2 КУпАП.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення за правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, зокрема, вчинення фізичного насильства, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що щодо ОСОБА_3 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі - двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що передбачений санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Керуючись статтями 33, 173-2, 251, 252, 280, 283, 284, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 (триста сорок) гривень.
Реквізити для сплати штрафу: Отримувач коштів: ГУК у Тернопільській області/тг смт. Підволочиськ, код класифікації доходів: 21081100; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 379777599; МФО 899998, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA638999980313000106000019677).
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду через Підволочиський районний суд Тернопільської області.

Суддя        І.В. Федорович