Справа № 555/576/26
Номер провадження 2/555/631/26
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
25 травня 2026 року м.Березне
Березнівський районний суд Рівненської області у складі:
головуючого судді Собчука А.Ю.,
за участі секретаря судового засідання Оксенюк Ю.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Березне в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, —

В С Т А Н О В И В:
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 08.07.2025-100002577 від 08 липня 2025 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08 липня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 в електронній формі було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідачу було надано кредитні кошти.
Позивач ТОВ «Споживчий центр» зазначає, що первісно відповідачу ОСОБА_1 було надано кредит у розмірі 8 500,00 грн, а надалі, на підставі додаткових договорів, суму кредиту було збільшено шляхом надання додаткових траншів.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 40 062,50 грн, яка складається з: 13 700,00 грн — основний борг; 16 706,00 грн — проценти; 468,00 грн — комісія за надання; 2 466,00 грн — комісія за обслуговування; 6 722,50 грн — неустойка. Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2662,40 грн.
Представник позивача Оболонкова Ю.В. у судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала.
Відповідач ОСОБА_1 та його представник — адвокат Цісар І.В. — у судове засідання не з`явилися. Представник відповідача подала заяву про розгляд справи без її участі та без участі відповідача з урахуванням поданих письмових пояснень.
У письмових поясненнях представник відповідача заперечила проти задоволення позову в повному обсязі, посилаючись, зокрема, на неправомірність стягнення неустойки у період дії воєнного стану, а також на необґрунтованість заявленої комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою Березнівського районного суду Рівненської області від 19 березня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Сторони у судове засідання не з`явилися, подали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З огляду на подані заяви сторін, суд розглядає справу за наявними у матеріалах справи письмовими доказами.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом установлено, що 08 липня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 08.07.2025-100002577.
З паспорта споживчого кредиту та пропозиції про укладення кредитного договору вбачається, що кредитодавцем є ТОВ «Споживчий центр», а позичальником — ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . Первісна сума кредиту становила 8 500,00 грн, строк кредитування — 217 днів з дати надання кредиту, дата повернення кредиту — 09 лютого 2026 року.
Первісний кредитний договір підписано відповідачем ОСОБА_1 шляхом використання одноразового ідентифікатора A424, який було направлено на фінансовий номер телефону відповідача 0935247701.
Із матеріалів справи вбачається, що надалі між сторонами укладалися додаткові договори, якими збільшувалася сума кредиту шляхом надання додаткових траншів. Документи містять реквізити відповідача ОСОБА_1 , його РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 , фінансовий номер телефону НОМЕР_3 , а також підписи одноразовими ідентифікаторами, зокрема K851, K173, НОМЕР_4 .
Факт перерахування кредитних коштів відповідачу ОСОБА_1 підтверджується листами ТОВ «Універсальні платіжні рішення», відповідно до яких кошти було успішно перераховано на платіжну картку відповідача НОМЕР_5 : 08.07.2025 о 22:11:52 — 8 500,00 грн, транзакція iPay.ua № 796841140; 09.08.2025 о 08:07:29 — 1 200,00 грн, транзакція № 827648427; 14.08.2025 о 21:46:47 — 1 000,00 грн, транзакція № 833185683; 15.08.2025 о 23:58:35 — 3 000,00 грн, транзакція № 834307450.
Таким чином, загальна сума фактично отриманих відповідачем ОСОБА_1 кредитних коштів становить: 8 500,00 грн + 1 200,00 грн + 1 000,00 грн + 3 000,00 грн = 13 700,00 грн.
Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості за кредитним договором № 08.07.2025-100002577 від 08.07.2025, заборгованість відповідача ОСОБА_1 визначена позивачем ТОВ «Споживчий центр» у загальному розмірі 40 062,50 грн, з яких 13 700,00 грн — основний борг, 16 706,00 грн — проценти, 468,00 грн — комісія за надання, 2 466,00 грн — комісія за обслуговування, 6 722,50 грн — неустойка. Проценти за кредитом нараховані за період з 08.07.2025 по 09.02.2026., що в загальному розмірі складає заборгованість в сумі 40 062,50 грн.
Між сторонами виник спір щодо наявності правових підстав для стягнення всієї заявленої позивачем ТОВ «Споживчий центр» заборгованості, зокрема комісії за обслуговування кредитної заборгованості та неустойки.
Норми права, які застосував суд.
Відповідно до ч.ч. 1–4 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Згідно зі ст.ст. 12, 13, 76–81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію, зокрема сплатити гроші, а кредитор має право вимагати виконання такого обов`язку.
Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно до ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, а боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав його у строк, установлений договором або законом.
Згідно зі ст.ст. 626, 628, 638 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, зміст договору становлять погоджені сторонами умови, а договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов.
Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно зі ст.ст. 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, якщо інше не встановлено договором або законом.
Закон України «Про електронну комерцію» передбачає можливість укладення електронного договору шляхом обміну електронними повідомленнями та підписання його, зокрема, електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець зобов`язаний до укладення договору надати споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій та прийняття обґрунтованого рішення; умови договору, які обмежують права споживача порівняно з правами, установленими цим Законом, є нікчемними.
Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором кредиту або позики, позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця неустойки, штрафу, пені за таке прострочення. Також установлено, що неустойка, штраф, пеня та інші платежі, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання таких договорів, підлягають списанню кредитодавцем.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 сформулювала висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування або після пред`явлення вимоги відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19 зазначила, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць; водночас умова договору про оплатність інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач має право отримувати один раз на місяць безоплатно, є нікчемною відповідно до Закону України «Про споживче кредитування».
Мотиви суду.
Оцінюючи подані докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що факт укладення між сторонами кредитного договору № 08.07.2025-100002577 від 08.07.2025 підтверджується належними та допустимими доказами.
Зокрема, матеріали справи містять паспорт споживчого кредиту, пропозицію про укладення кредитного договору, відомості про підписання договору одноразовим ідентифікатором A424, додаткові договори, а також документи, які підтверджують перерахування відповідачу кредитних коштів.
Суд бере до уваги, що подані позивачем ТОВ «Споживчий центр» документи узгоджуються між собою щодо номера договору, персональних даних відповідача, РНОКПП, фінансового номера телефону, реквізитів платіжної картки, дат і сум перерахування кредитних коштів.
Факт отримання відповідачем ОСОБА_1 кредитних коштів у загальному розмірі 13 700,00 грн підтверджується листами ТОВ «Універсальні платіжні рішення» про успішне перерахування коштів на картку відповідача.
Доказів повного або часткового погашення заборгованості, які б спростовували розрахунок позивача ТОВ «Споживчий центр» в частині основного боргу, відповідачем ОСОБА_1 та його представником суду не подано.
За таких обставин вимоги позивача ТОВ «Споживчий центр» про стягнення з відповідача ОСОБА_1 13 700,00 грн основного боргу є доведеними та підлягають задоволенню.
Щодо вимоги про стягнення процентів у розмірі 16 706,00 грн, суд зазначає таке.
Із довідки-розрахунку вбачається, що проценти за кредитом нараховані за період з 08.07.2025 по 09.02.2026, тобто в межах строку кредитування, погодженого сторонами у договорі.
З огляду на те, що нарахування процентів передбачене умовами договору, а їх розмір визначено в межах строку кредитування, суд не вбачає правових підстав для відмови у стягненні договірних процентів.
Суд ураховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, відповідно до якої право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування або у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Після спливу строку кредитування права та інтереси кредитора забезпечуються охоронними механізмами, зокрема положеннями ст. 625 ЦК України.
Позивач ТОВ «Споживчий центр» заявив до стягнення проценти за користування кредитом за період з 08.07.2025 по 09.02.2026, тобто в межах строку кредитування, визначеного договором, у зв`язку з чим наведена правова позиція Великої Палати Верховного Суду не перешкоджає стягненню договірних процентів у розмірі 16 706,00 грн.
Отже, вимога про стягнення з відповідача процентів у розмірі 16 706,00 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Щодо вимоги про стягнення 468,00 грн комісії за надання кредиту суд зазначає таке.
З умов договору та додаткових договорів вбачається, що сторонами передбачалася комісія, пов`язана з наданням кредиту або відповідного траншу, яка розраховувалася у відсотковому співвідношенні до суми кредиту чи траншу.
Заявлена до стягнення сума 468,00 грн є залишком заборгованості за комісією за надання кредиту згідно з довідкою-розрахунком позивача.
Суд бере до уваги, що ця комісія не є комісією за обслуговування кредитної заборгованості, не заявлена як плата за надання інформації про стан кредиту, а визначена позивачем саме як комісія, пов`язана з наданням кредитних коштів.
Відповідач ОСОБА_1 не подав доказів сплати зазначеної суми або доказів неправильності її розрахунку.
За таких обставин вимога про стягнення 468,00 грн комісії за надання кредиту є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Щодо вимоги про стягнення 2 466,00 грн комісії за обслуговування кредитної заборгованості суд зазначає таке.
Із паспорта споживчого кредиту вбачається, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості встановлена за організацію та забезпечення надання інформаційної підтримки позичальника по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях, забезпечення можливості робити платежі онлайн, відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет, інформування про дати сплати чергового платежу, консультаційні послуги та інші послуги, пов`язані з обслуговуванням кредитної заборгованості.
Разом із тим, позивачем ТОВ «Споживчий центр» не надано доказів фактичного надання відповідачу ОСОБА_1 конкретних додаткових чи супутніх послуг, які не охоплюються обов`язками кредитодавця та за які може справлятися окрема плата.
Суд також враховує, що частина зазначених у договорі дій — інформування про стан кредиту, надання інформаційної підтримки, облік і супроводження кредитної заборгованості — за своєю суттю пов`язана з виконанням кредитодавцем власних функцій за договором та реалізацією права споживача на отримання інформації про кредит.
Суд ураховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19, провадження № 14-44цс21, відповідно до якого споживач за договором споживчого кредиту має право один раз на місяць безоплатно отримувати інформацію про стан кредитної заборгованості. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може бути правомірною лише у разі, якщо вона стосується фактично наданих споживачу додаткових або супутніх послуг, які не охоплюються обов`язком кредитодавця надавати інформацію безоплатно та які належним чином погоджені сторонами. Водночас умова договору про оплатність інформації щодо стану кредитної заборгованості, яку споживач відповідно до закону має право отримувати безоплатно один раз на місяць, є нікчемною за змістом ч. 1, 2 ст. 11 та ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Позивач ТОВ «Споживчий центр» не довів, що заявлена до стягнення комісія за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2 466,00 грн стосується саме окремих, фактично наданих відповідачу ОСОБА_1 платних послуг, які не охоплюються правом споживача на безоплатне отримання інформації про стан кредиту та не є діями кредитодавця з ведення, обліку чи супроводу кредитної заборгованості у власних інтересах. За таких обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 2 466,00 грн комісії за обслуговування кредитної заборгованості є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Щодо вимоги про стягнення 6 722,50 грн неустойки суд зазначає таке.
Із довідки-розрахунку вбачається, що позивач ТОВ «Споживчий центр» заявив до стягнення 6 722,50 грн саме як неустойку.
За своєю правовою природою неустойка є заходом цивільно-правової відповідальності за порушення зобов`язання.
Спірний кредитний договір укладений 08.07.2025, а прострочення виконання грошового зобов`язання виникло в період дії воєнного стану.
Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України прямо передбачено звільнення позичальника у період дії воєнного стану від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати неустойки, штрафу, пені за прострочення виконання кредитного або позикового зобов`язання.
З огляду на імперативний характер цієї норми, заявлена позивачем ТОВ «Споживчий центр» неустойка у розмірі 6 722,50 грн не підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 .
Посилання позивача ТОВ «Споживчий центр» на умови договору про право нарахування неустойки не змінює цього висновку, оскільки договір не може скасовувати спеціальне законодавче звільнення позичальника від відповідальності, встановлене на період дії воєнного стану.
Таким чином, позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» підлягають частковому задоволенню.
З відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» підлягає стягненню: 13 700,00 грн — основний борг; 16 706,00 грн — проценти; 468,00 грн — комісія за надання кредиту. Загальна сума, яка підлягає стягненню, становить 30 874,00 грн.
У задоволенні позовних вимог у частині стягнення 2 466,00 грн комісії за обслуговування та 6 722,50 грн неустойки слід відмовити.
Судові витрати.
Вирішуючи питання про судові витрати, суд виходить із положень ст. 141 ЦПК України.
Із матеріалів справи вбачається, що позивачем ТОВ «Споживчий центр» при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2 662,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № СЦ00085928 від 09 березня 2026 року.
Оскільки позов задовольняється частково, судовий збір підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Позов заявлено на суму 40 062,50 грн, задоволенню підлягає 30 874,00 грн, що становить приблизно 77,06 % від заявленої суми.
Отже, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі: 2 051,77 грн.
Інших фактичних даних, які мають значення для справи, судом не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 12, 13, 76–81, 89, 133, 141, 211, 247, 258, 259, 263–265, 274, 279 ЦПК України, статтями 509, 525, 526, 530, 549, 610, 612, 625, 626, 628, 638, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Законами України «Про електронну комерцію» та «Про споживче кредитування», суд, —

В И Р І Ш И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором — задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 08.07.2025-100002577 від 08 липня 2025 року у розмірі 30 874 (тридцять тисяч вісімсот сімдесят чотири) гривні 00 копійок, з яких: 13 700,00 грн — основний борг; 16 706,00 грн — проценти; 468,00 грн — комісія за надання кредиту.
У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 в частині стягнення 2 466,00 грн комісії за обслуговування та 6 722,50 грн неустойки — відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір у розмірі 2 051 (дві тисячі п`ятдесят одна) гривня 77 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або після прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляд справи здійснювався без повідомлення / виклику учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», код ЄДРПОУ 37356833, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133А.
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя А.Ю. Собчук