ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

14 травня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/23804/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Чабаненко С.В. (доповідач),
суддів: Юрко І.В., Білак С.В., 
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2025 року в адміністративній справі №160/23804/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив:
- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», викладеному у листі від 06.08.2025 за вих. №35032-26281/Я-01/8-0400/25 - протиправними;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 15.01.1998 по 02.08.2016, період роботи та військової служби з 01.01.2022 по 14.03.2024 до пільгового стажу роботи за Списком №1 (шахтарі), що дає право на розрахунок пенсії відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та провести перерахунок пенсії, починаючи з 10.07.2025, з урахуванням висновків суду.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2025 року позовну заяву задоволено частково, а саме, суд:
- визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо незарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 із шкідливими і важкими умовами праці періодів роботи з повним робочим днем під землею за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці періоду роботи та військової служби з 01.01.2022 по 14.03.2024; 
- зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 із шкідливими і важкими умовами праці період роботи з повним робочим днем під землею за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці період роботи та військової служби з 01.01.2022 по 14.03.2024; 
- в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржене рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що у відповідача є всі відомості, що дають право на розрахунок пенсії на пільгових умовах з урахуванням абз. 3 ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Роботу повний робочий день підтверджено пільговими довідками від 06.02.2024 №1-4/356 та від 12.03.2024 №1-4/678.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржене рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що постановою від 31 березня 1994 року №202 (зі змінами від 10 травня 2018 року №341) “Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років” затверджено Список робіт і професій. Професії “маркшейдер дільничний” в переліку не передбачено. Відповідно до наданих документів у період з 15.01.1998 по 02.08.2016 позивач працював на посаді “маркшейдер дільничний” зайнятого 50% і більше робочого часу при виконанні гірничих робіт у шахті. Робота в якості “маркшейдер дільничний” не відноситься до роботи з повним робочим днем під землею, тому норма Закону №345 на цю професію не розповсюджується. Страховий стаж Позивача, зарахований по 30.04.2024, складає 32 роки 6 місяців 10 днів, в тому числі стаж роботи за Списком №1 - 18 років, з них на підземних роботах повним робочим днем - 1 рік 9 місяців, що не дає право на обчислення розміру пенсії відповідно до абзацу 3 пункту 1 статті 28 Закону №1058.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до вимог ст. 311 КАС України.
Перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з огляду на таке.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України № НОМЕР_1 . 
Позивачу призначено пенсію з 15.03.2024 за Списком №1 відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 10.07.2025 позивач звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». 
06.08.2025 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надано відповідь, оформлену листом за №35032-26281/Я-01/8-0400/25, яким повідомлено, що страховий стаж, зарахований по 30.04.2023, складає 32 роки 6 місяців 10 днів, в тому числі стаж роботи за Списком №1 – 18 років, з них на підземних роботах повним робочим днем – 1 рік 9 місяців, що не дає право на обчислення розміру пенсії відповідно до абзацу 3 пункту 1 статті 28 Закону №1058. 
Не погоджуючись з відмовою у проведенні перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції зазначив, що згідно із відомостями з трудової книжки та довідки ПрАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля» від 06.02.2024 №1-4/356 встановлено, що позивач працював дільничним маркшейдером маркшейдерської служби, така посада (професія) віднесена до Списку №1 та атестована підприємством за Списком №1, що надало позивачу право на пенсію на пільгових умовах за Списком №1, проте з наданих документів не вбачається відомостей про зайнятість позивача на підземних роботах повний робочий день, а лише 50% і більше робочого часу. Суд першої інстанції зазначив, для призначення пенсії шахтарям відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» необхідна сукупність трьох умов: наявність стажу роботи не менше 15 років для чоловіків, зайнятість на підземних роботах повний робочий день та віднесення професії до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Доказів зайнятості позивача на підземних роботах повний робочий день за професіями, віднесеними до Списку № 1, понад 15 років матеріали справи не містять, позивачем таких доказів не надано. Суд першої інстанції звернув увагу, що наявність пільгового стажу за Списком №1 не означає автоматичного набуття права на пенсію з урахування норм Закону України «Про престижність шахтарської праці». Звітування страхувальником про наявність спецстажу за кодами №ЗПЗ014А4, №ЗП3013А1 не засвідчує зайнятість позивача на підземних роботах повний робочий день.
Колегія суддів зазначає наступне.
За приписами статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов`язком держави.
На підставі ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Як слідує зі ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи ґрунтуються і не можуть бути скасовані.
Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Частиною першою статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року (далі Закон №1058-IV) визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.
Згідно ч.1 ст. 114 Закону №1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону №1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Частиною 3 ст. 114 Закону №1058 визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.
Приписами частини п`ятої статті 114 Закону №1058-IV визначено, що у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.
Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. № 202 (далі Постанова № 202).
Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року за № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно з п. 20 вказаної постанови, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.
Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.
Відповідачем зазначено, що страховий стаж позивача складає 32 роки 6 місяців 10 днів, в тому числі стаж роботи за Списком №1 – 18 років, з них на підземних роботах повним робочим днем – 1 рік 9 місяців.
Як встановлено судом першої інстанції з трудової книжки серії НОМЕР_2 від 25.07.1994, позивач у спірні періоди, не зараховані відповідачем до підземних робіт повним робочим днем, працював на наступних посадах та у таких підприємствах:
з 15.01.1998 по 31.12.2009 в Державному відкритому акціонерному товаристві Шахта «Павлоградська» (підземним) дільничним маркшейдером, пов`язаним з підземними роботами;
з 01.01.2010 по 31.12.2012 в ВАТ «Павлоградвугілля» дільничним маркшейдером маркшейдерської служби ВСП «Шахта Павлоградська» технічної дирекції, пов`язану з підземними роботами;
з 01.01.2013 в ВСП «Шахтоуправління Павлоградське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» дільничним маркшейдером маркшейдерської служби, зайнятий на підземних роботах 50 і більше відсотків робочого часу на рік;
з 01.01.2022 позивача переміщено гірником підземним по 3 розрядку з повним робочим днем в шахті.
Позивачем надавались відповідачу довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ВСП «Шахтоуправління Героїв космосу» ПрАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля» від 14.03.2024 №356 та ПрАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля» від 06.02.2024 №1-4/356, з яких встановлено, що:
- в період з 15.01.1998 по 15.01.2003 позивач виконував в гірничому виробництві ведення гірничих та інших видів робіт з метою видобутку вугілля, зайнятий на підземних роботах 50% і більше робочого часу на рік; 
- в період з 16.01.2003 по 31.12.2009 позивач виконував в гірничому виробництві ведення гірничих та інших видів робіт з метою видобутку вугілля, зайнятий на підземних роботах 50% і більше робочого часу на рік; 
- в період з 01.01.2013 по 02.08.2016 позивач виконував в гірничому виробництві ведення гірничих та інших видів робіт з метою видобутку вугілля, зайнятий на підземних роботах 50% і більше робочого часу на рік; 
- з 01.01.2022 по день видачі довідки по 14.03.2024 позивач працював за професією гірник підземний на дільниці конвеєрного транспорту №2 з повним робочим днем у шахті, з урахуванням періоду воєнної служби з 02.03.2022.
16.09.2008 набув чинності Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Цей Закон спрямований на підвищення престижності-шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально - побутових проблем шахтарів.
Дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Однією з умов особливостей застосування Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» є наявність 15 років роботи на роботах за списком №1.
Крім того, відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
З огляду на викладене, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та встановлені пільги, належать лише працівники, зазначені у Списку № 1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.
Колегія суддів роз`яснює, що для призначення пенсії за Списком №1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 достатньо підтвердження зайнятості особи 50 і більше відсотків робочого часу на рік (в обліковому періоді), то для призначення пенсії на умовах Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» необхідною вимогою є зайнятість на підземних роботах повний робочий день, що прямо встановлено ст. 1 зазначеного Закону.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 професія позивача «маркшейдер» не передбачає зайнятості позивача повний робочий день під землею.
Зважаючи на правовий висновок Верховного Суду, висловлений у постанові від 20.11.2018 у справі №345/4616/16-а (провадження №К/9901/18104/18), статтю 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» необхідно розглядати у нерозривному зв`язку зі Списком №1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячи цехах, робота у яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах.
Виходячи з положень наведеної норми, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення шахтарської праці» та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у Списку №1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 18.04.2019 року у справі №392/17/17.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що статтею 8 Закону № 345-VI передбачено не окремий вид пенсії, а додаткову соціальну гарантію. При цьому розмір пенсії обчислюється відповідно до Закону № 1058-IV і під час такого обчислення враховуються відповідні доплати і підвищення, передбачені цим Законом.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 13.11.2019 у справі № 345/763/17.
Умовою виплати пенсії за нормами статті 8 Закону № 345-VI та абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-IV є призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, які передбачають зменшення пенсійного віку, встановленого абз. 1 ст. 26 цього Закону.
Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 205/8712/16-а.
При цьому, виходячи з положень наведеної норми, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону № 345-VI та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у Списку № 1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.
Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06.07.2023 у справі № 200/5813/20-а, від 18.04.2019 у справі № 392/17/17, від 29.12.2021 у справі № 345/2562/17, від 21.01.2020 у справі № 640/4469/17, від 31.03.2020 у справі № 459/245/17.
Отже, дія Закону № 345-VI поширюється на працівників, які зайняті на підземних роботах повний робочий день за Списком № 1, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Як правильно зазначив суд першої інстанції, для призначення пенсії шахтарям відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» необхідна сукупність трьох умов: наявність стажу роботи не менше 15 років для чоловіків, зайнятість на підземних роботах повний робочий день та віднесення професії до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.
Проте, згідно із відомостями з трудової книжки та довідки ПрАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля» від 06.02.2024 №1-4/356 встановлено, що позивач працював дільничним маркшейдером маркшейдерської служби, така посада (професія) віднесена до Списку №1 та атестована підприємством за Списком №1, що надало позивачу право на пенсію на пільгових умовах за Списком №1, проте з наданих документів не вбачається відомостей про зайнятість позивача на підземних роботах повний робочий день, а лише 50% і більше робочого часу.
Як правильно звернув увагу суд першої інстанції, наявність пільгового стажу за Списком №1 не означає автоматичного набуття права на пенсію з урахування норм Закону України «Про престижність шахтарської праці».
Стосовно доводів апелянта про те, що в системі персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України наявні відомості, що він працював на підземних роботах та має спеціальний стаж за кодом ЗПЗ014А4, колегія суддів зазначає, що при поданні звітів страхувальником (код ЄДРПОУ 00178353) вказувалося, що страхові внески за позивача вносилися за професією і кодами №ЗПЗ014А4, №ЗП3013А1, що цілком узгоджується з відомостями в трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 25.07.1994 та уточнюючими довідками щодо наявності у позивача пільгового (спеціального) стажу.
Проте звітування страхувальником про наявність спецстажу за кодами №ЗПЗ014А4, №ЗП3013А1 не засвідчує зайнятість позивача на підземних роботах повний робочий день, відтак не спростовує відомості, визначені в трудовій книжці та пільгових довідках про зайнятість позивача на вказаних роботах не повний робочий день, а лише 50% і більше робочого часу.
Як зазначив Верховний Суд в постанові від 06.07.2023 у справі №200/5813/20-а саме по собі віднесення посади позивача за тим чи іншим кодом професій не є показником тривалості його робочого часу.
Відтак, доводи апеляційних скарг ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 327, 328 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2025 року в адміністративній справі №160/23804/25 - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2025 року в адміністративній справі №160/23804/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 328-329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко 

суддя І.В. Юрко 

суддя С.В. Білак