19.05.2026 Справа № 756/5425/26
Унікальний номер 756/5425/26
Номер провадження 2/756/5989/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2026 року м. Київ
Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Шролик І.С.,
секретар судового зсідання - Бондаренко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕК-ТУС», третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві, про визнання трудових відносин припиненими та зобов`язання вчинити дію,
УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовним вимог
Позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Бондар Є.В. звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати припиненими трудові відносини між ТОВ «КЕК-ТУС» та ОСОБА_1 з 05 жовтня 2021 року у зв`язку із звільненням позивача з посади за власним бажанням, на підставі ч.1 ст. 38 КЗпП України; зобов`язати ГУ ПФ України у м. Києві внести зміни до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про припинення трудових відносин ОСОБА_1 .
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно наказу № 9-К від 16 квітня 2015 року ОСОБА_2 була призначена на посаду директора ТОВ «Епіграф Едженсі».
ОСОБА_2 після укладання шлюбу 09 червня 2017 року змінила прізвище на ОСОБА_3 . 
07 жовтня 2021 року ТОВ «Епіграф Едженсі» прийнято наказ №07/10 «Про призначення на посаду директора», відповідно до якого ОСОБА_4 приступає до виконання обов`язків директора ТОВ «КЕК-ТУС».
В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб у жовтні 2021 року проведено реєстрацію щодо зміни назви юридичної особи з ТОВ «Епіграф Едженсі» на ТОВ«КЕК-ТУС»; змінено адресу місця розташування юридичної особи з м.Київ, вул. Сімї Хохлових, 15, оф.129 на Донецька область, м.Маріуполь, вул. Митрополитська, 4; змінено керівника юридичної особи з ОСОБА_1 на ОСОБА_4 .
Рішенням загальних зборів учасників ТОВ «КЕК-ТУС», затверджених відповідним протоколом, розглянуто заяву ОСОБА_1 на звільнення з посади директора за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України. Проте, позивач немає документального підтвердження припинення трудових відносин.
Після відповідних змін, та початком повномасштабного вторгнення рф на територію України, підприємством не проведено належним чином процедуру звільнення позивача, а саме не було подані відповідні відомості про звільнення до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. 
Через не закінчення процедури звільнення, позивач рахується працевлаштованою ТОВ «КЕК-ТУС», що порушує права позивача на працевлаштування за основним місцем роботи, послугами пошуку работи, необхідність проведення реєстрації припинення трудових правовідносин іншим, аніж судовим шляхом відсутнє, підприємство перебуває на непідконтрольній Україні території, яка тимчасово перебуває під окупацією. 
З наведених підстав ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.
Рух справи
На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 квітня 2026 року справу передано на розгляд судді Шролик І.С.
Ухвалою суду від 13 квітня 2026 року відкрито провадження у справі, визначено, що спір підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 19 травня 2026 року.
Позивач у судове засідання 19 травня 2026 року не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Позивач подала через канцелярію суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлені судом належним чином шляхом оголошення на сайті «Судова влада».
Згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
На переконання суду подальше відкладення розгляду справи не сприятиме своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному розгляду справи по суті та дотримання судом розумних строків розгляду справи, порушуватиме права інших учасників справи.
Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Тому, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності належним чином повідомленого відповідача.
Фактичні обставини справи
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та правовідносини між сторонами.
Судом встановлено, з наказу № 9-К від 16 квітня 2015 року ОСОБА_2 призначена на посаду директора ТОВ «Епіграф Едженсі» (а.с.11).
ОСОБА_2 після укладання шлюбу 09 червня 2017 року змінила прізвище на ОСОБА_3 (а.с.12). 
07 жовтня 2021 року ТОВ «Епіграф Едженсі» прийнято наказ №07/10 «Про призначення на посаду директора», відповідно до якого ОСОБА_4 приступає до виконання обов`язків директора ТОВ «КЕК-ТУС» (а.с.16).
Як встановлено зі Статуту ТОВ «КЕК-ТУС» в новій редакції, затверджено рішенням учасника ТОВ «Епіграф Едженсі», зареєстрованого 05 жовтня 2021 року приватним нотаріусом КМНО Левчук Ю.М., який затвердив справжність підпису единого учасника товариства ОСОБА_4 (а.с.17-22).
Як встановлено з відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, 18 жовтня 2021 року проведено реєстрацію зміни назви юридичної особи з ТОВ «Епіграф Едженсі» на ТОВ«КЕК-ТУС»; зміну адреси місця розташування юридичної особи з м.Київ, вул. Сімї Хохлових, 15, оф.129 на Донецька область, м.Маріуполь, вул. Митрополитська, 4; зміну керівника юридичної особи з ОСОБА_1 на Шияна Б.О.
З Витягу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, щодо відомостей про період трудових відносин вбачається, що початком періоду роботи ОСОБА_1 в ТОВ «КЕК-ТУС» є 16 квітня 2015 року, проте в графі кінець періоду відомості відсутні (а.с.20). 
З відповіді на адвокатський запит ГУ ПФ України сповіщає, що за даними Реєстру застрахованих осіб, відсутня інформація щодо ОСОБА_1 про припинення трудових відносин із ТОВ "КЕК-ТУС" , відповідна інформація страхувальником щодо ОСОБА_1 не подавалась.
Загально відомим фактом, який не підлягає доведенню встановлено, є те, що з 22 лютого 2022 року відбулось повномасштабнє вторгнення війська рф на територію України, м.Маріуполь Донецької області, з лютого 2022 року до часу разгляду справи знаходиться під окупацією. Підприємством не внесені відомості про звільнення ОСОБА_1 до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. 
Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
Відповідно до ст. 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ч. ч. 1, 3 ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється.
Згідно з приписами ч.ч. 1, 3 ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється.
У рішенні Конституційного Суду України від 7 липня 2004 року у справі № 14-рп/2004 зазначив, що свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей кожному для його реалізації.
За приписами ст. 22 КЗпП України, відповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при припиненні трудового договору залежно від роду і характеру занять не допускається.
З наведених приписів чинного законодавства вбачається, що елементом конституційного права особи на працю - є й право бути звільненим.
Статтею 36 КЗпП України передбачені підстави припинення трудового договору.
Згідно з ч. 1 ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.
Відповідно до трудового законодавства України, керівник товариства (директор), як будь-який інший працівник, має право звільнитися за власним бажанням, попередивши власника або уповноважений ним орган про таке звільнення письмово за два тижні.
Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно із частиною 1 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно із статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 80 ЦПК України).
Як убачається із матеріалів справи, станом на день розгляду справи рішення про звільнення позивача з посади керівника ТОВ «КЕК -ТУС» прийнято, що вбачається з відомостей внесених до реєстру юридичних осіб, проте відомостій до відповідних державних реєстрів про припинення трудових відносин із ОСОБА_1 не внесені.
У постанові Верховного Суду від 25 листопада 2019 року у справі №201/1384/16-ц визнано ефективним і таким, що не суперечить закону спосіб захисту порушеного права шляхом припинення трудових відносин на підставі ст.38 КЗпП України.
За таких обставин, беручи до уваги, що роботодавцем в установлений законом порядок не припинено трудові відносини з ОСОБА_1 , що є порушенням трудових прав позивача, яка позбавлена можливості у позасудовому порядку захистити порушене право, суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що ефективним способом захисту прав позивача є визнання трудових відносин між ОСОБА_1 та відповідачем - ТОВ «КЕК-ТУС» припиненими.
Що стосується позовної вимоги про зобов`язання ГУ ПФ України у м. Києві внести зміни до реєстру застрахованих осіб, Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про припинення трудових відносин ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що вони задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Пунктом 3 розділу IV Положення №10-1 визначено, що відомості до Реєстру застрахованих осіб, зміни, уточнення до них вносяться в електронній формі в автоматичному режимі на підставі: звітності, що подається страхувальниками до Пенсійного фонду України, відомостей центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Абзацами другим, третім другим пункту 4 розділу IV Положення №10-1 передбачено, що у разі припинення або зняття з обліку у фіскальних органах страхувальника без визначення правонаступника зміни та уточнення до відомостей Реєстру застрахованих осіб вносяться відповідно до рішення суду, що набрало законної сили.
Внесення змін до відомостей про застраховану особу в Реєстрі застрахованих осіб відповідно до рішення суду, що набрало законної сили, здійснюється територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі наказу керівника відповідного органу у десятиденний строк після надходження (надання особою) рішення суду.
На підставі рішення суду про припинення трудових правовідносин за заявою позивача відповідний орган вносить відомості до реєстру, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. 
Щодо розподілу судових витрат
Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справ, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору 1331,20 грн.
Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :
Частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕК-ТУС», третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві, про визнання трудових відносин припиненими та зобов`язання вчинити дію.
Визнати припиненими з 05 жовтня 2021 року трудові відносини між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «КЕК-ТУС» (код ЄДРПОУ 36941472), у зв`язку зі звільненням з посади керівника за власним бажанням в порядку ч. 1 ст. 38 КЗпП України.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕК-ТУС» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1331,20 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга позивачем подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 19 травня 2026 року.

Суддя І.С. Шролик