11.05.2026 
ЄУН 389/569/25
Провадження №2/389/158/25

Рішення
іменем України

11 травня 2026 року   Знам`янський міськрайонний суд
Кіровоградської області
у складі: головуючого судді Савельєвої О.В.,
за участю секретаря судового засідання Тарасенко Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
з участю: відповідачки - ОСОБА_1 ,
встановив:
ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 19.02.2025 звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 22.02.2023 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 в електронній формі укладений кредитний договір №103494102, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» надало ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 15 000 грн, а вона зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у термін, встановлений договором. Проте ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала. Надалі, між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 29.08.2023 укладено договір відступлення прав вимоги №104-МЛ/Т, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передало ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» належні йому права вимоги, в тому числі і за кредитним договором №103494102 від 22.02.2023, укладеним між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 , в сумі 60 375 грн, з яких: 15 000 грн заборгованість за тілом кредиту, 43 875 грн заборгованість за відсотками, 1 500 грн заборгованість за комісією. Про відступлення позивачу права грошової вимоги на адресу ОСОБА_1 було направлено повідомлення, однак остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. Оскільки відповідачка продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість не погашає, тому позивач вимушений звернутися до суду з цим позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №103494102 від 22.02.2023 в сумі 60 375 грн, а також судові витрати по справі. 
Відповідачка подала суду відзив, в якому заперечила проти позовних вимог, обгрунтовуючи тим, що у березні 2023 року вона дізналася, що на її паспортні дані і номер телефону, без її відома та згоди, були взяті кредити, зокрема і у ТОВ «Мілоан». Кредитні кошти перераховувалися з онлайн-карти на карту Універсал Банк, клієнтом якого вона не є. За цим фактом вона звернулася із заявою до поліції, де відкрито кримінальне провадження, досудове розслідування наразі триває.
Представник позивача подав відповідь на відзив, в якій, відхиляючи заперечення відповідачки, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зазначив, що досудове розслідування щодо кримінального провадження триває, органом досудового розслідування не встановлено дійсність шахрайських дій стосовно відповідачки, прокурором не здійснювалося звернення до суду з обвинувальним актом або відповідним клопотанням, яке визначає, що кредитний договір №103494102 визнаний як такий, що укладений шляхом шахрайських дій, визначених ст.190 КК України. Отже, до тих пір, поки не винесено вирок суду про шахрайські дії вчинені щодо ОСОБА_1 , кредитний договір №103494102 вважається таким, що укладений правомірно відповідачкою. Також звертає увагу на те, що паспортні дані містяться в кредитному договорі, який був укладений між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 , тобто ідентифікація клієнта була належним чином проведена.
В судове засідання представник позивача не з`явилася, однак подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.
Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позов, пояснивши, що кредитний договір вона не укладала, кредитні кошти не отримувала. На той час вона не могла зайти в електронний кабінет для оформлення кредиту, оскільки у неї не було доступу до номеру телефону, на який брали кредит. Крім того, вона не є власником карток, на які перераховувалися кредитні кошти. Дізнавшись, що на її ім`я оформлений кредит, вона звернулася до поліції із заявою про вчинення кримінального правопорушення, а також до Національного банку України, Сенс-Банку, Універсал Банку та до Кіберполіції. Досудове розслідування за її заявою наразі триває. 
Заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. 
Згідно з наданою позивачем копією договору про споживчий кредит №103494102 від 22.02.2023, цей договір був укладений між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 , підписаний позичальницею електронним підписом з одноразовим ідентифікатором L56088.
Відповідно до умов договору сума кредиту становить 15 000 грн (п.1.2 договору). Кредит надається строком на 105 днів з 22.02.2023 і складається з пільгового та поточного періодів (п.1.3 договору). Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 09.03.2023 (рекомендована дата платежу (п.1.3.1). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 07.06.2023 (дата остаточного погашення заборгованості) (п.1.3.2). 
Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 09.03.2023 (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 07.06.2023 (останнього дня строку кредитування) (п.1.4 договору).
Комісія за надання кредиту 1500 грн, яка нараховується за ставкою 10,00% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п.1.5.1 договору). Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду 3 375 грн, які нараховуються за ставкою 1,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду (п.1.5.2 договору). Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду 40 500 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду (п.1.5.3 договору). Тип процентної ставки за цим договором - фіксований. Особливості нарахування процентів визначені п.2.2.3 цього договору (п.1.6 договору). Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти № НОМЕР_1 (п.2.1 договору). Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення згідно п.1.4 договору (п.2.4.1 договору). 
Кредитний договір укладений в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби (п.6.1 договору).
В анкеті-заяві на кредит №103494102 від 22.02.2023 зазначені сума та строк кредиту, проценти за користування кредитом, а також інформація про позичальника, зокрема ПІБ, дата народження, серію та номер паспорта, РНОКПП.
Згідно з довідкою про ідентифікацію, виданою ТОВ «Мілоан», ОСОБА_1 , з якою укладено договір про споживчий кредит №103494102 від 22.02.2023, ідентифікована ТОВ «Мілоан». Акцепт (договір) підписаний позичальником із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором L56088, час відправки ідентифікатора позичальнику 22.02.2023 08:36:21, номер телефону, на який було відправлено ідентифікатор НОМЕР_4. 
Відповідно до платіжного доручення №59838260 від 22.02.2023 ТОВ «Мілоан» перерахувало ОСОБА_1 на банківську карту № НОМЕР_1 кошти в сумі 15 000 грн.
Надалі, між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 29.08.2023 укладено договір відступлення прав вимоги №104-МЛ/Т, згідно з яким до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» відійшло право вимоги за вищевказаним кредитним договором.
Відповідно до розрахунку первісного кредитора, витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №104-МЛ/7 від 29.08.2023 та Акту приймання-передачі цього Реєстру від 29.08.2023, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №103494102 від 22.02.2023 в сумі 60 375 грн, з яких: 15 000 грн заборгованість за тілом кредиту, 43 875 грн заборгованість за відсотками, 1 500 грн заборгованість за комісією.
У свою чергу, відповідачкою на підтвердження своїх доводів щодо не укладення особисто кредитного договору №103494102 від 22.02.2023 та не отримання кредитних кошів, суду надані наступні докази. 
Так, відповідно до копії листа за підписом начальника відділу протидії кіберзлочинам в Кіровоградській області Департаменту кіберполіції НПУ від 13.03.2023, на адресу начальника відділення поліції №1 (м.Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградскій області направлені матеріали електронного звернення ОСОБА_1 ID №282886 від 13.03.2023 щодо можливих протиправних дій стосовно останньої. 
З форми електронного звернення громадянина, яке надсилається на корпоративну електронну пошту Національного банку України, слідує, що ОСОБА_1 17.03.2023 повідомила про оформлення невідомими особами на її ім`я договорів позики, відкриття банківських рахунків, перерахування на них грошових кошів. Зазначала, що на її ім`я в Сенс-Банку відкрито онлайн-картку Хамелеон , кошти з якої перераховують на картку Монобанку . 
Згідно з копією роздруківки із сайту ТОВ «Українське бюро кредитних історій», актуальної станом на 29.03.2023, на вказану дату ОСОБА_1 мала фінансові зобов`язання за тринадцятьма кредитними договорами, одинадцять з яких укладено протягом 22-25.02.2023, в тому числі і спірний в цій справі договір.
Відповідно до копії талону-повідомлення єдиного обліку №1547 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, 07.04.2023 о 14 год 39 хв ОСОБА_1 звернулася до відділу поліції №1 (м.Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області із заявою про те, що 29.03.2023 вона взяла виписку з Українського бюро кредитних історій, з якої дізналася, що на її ім`я було взято кредити в різних фінансових установах на загальну суму 70 650 грн. При цьому, свої особисті дані вона нікому не повідомляла. 
Крім того, згідно з талоном-повідомленням єдиного обліку №1697 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, 14.04.2023 о 08 год 36 хв ОСОБА_1 звернулася до відділу поліції №1 (м.Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області із заявою про порушення кримінального провадження за фактом використання її особистих даних, в результаті чого на її ім`я було оформлено позику у фінансовій установі «Мілоан» на суму 15 000 грн. При цьому, кошти вона не отримувала, послугами цієї установи у 2022 та 2023 роках не користувалася. 
Відомості за фактами оформлення невідомими особами в період 22.-25.02.2023 на ім`я ОСОБА_1 кредитних договорів, в тому числі і спірного в цій справі договору, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.04.2023 за №42023122020000037 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України. Досудове розслідування проводиться відділенням поліції №1 (м.Мала Виска) Новоукраїнського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області.
Також, на звернення ОСОБА_1 до АТ «Сенс Банк» 31.03.2023 їй повідомлено, що рахунок НОМЕР_2 , до якого було емітовано віртуальну платіжну картку № НОМЕР_3 (номер якої зазначений в кредитному договорі та на яку первісним кредитором перераховувалися кредитні кошти), був оформлений через мобільний додаток з введенням одноразового цифрового паролю, який був відправлений на номер мобільного телефону НОМЕР_4 .
Згідно з інформацією оператора мобільного зв`язку Vodafone, наданою 31.05.2023 на звернення ОСОБА_1 , надання послуг за номером НОМЕР_9 здійснювалося на передплаченому сегменті та анонімно, тобто без реєстрації персональних даних користувача. Електронні комунікаційні послуги, що надаються знеособлено (анонімно), розшифруванню не підлягають. Таким чином, можливість надати більш детальні дані щодо обслуговування номера НОМЕР_5 у оператора відсутня. Додатково повідомили, що вказаний мобільний номер в період з 06.10.2022 до 22.02.2023 не обслуговувався в мережі Vodafone Україна, а з 13.03.2023 цей номер, як мережевий ресурс, було деактивовано. 
Надалі ОСОБА_1 зверталася до первісного кредитора ТОВ «Мілоан» із заявою від 03.05.2023 про надання інформації щодо укладення спірного в цій справі договору та повідомленням щодо вчинення стосовно неї шахрайських дій, на що 21.06.2023 їй надано відповідь, з якої слідує, що за інформацією, викладеною у зверненні ОСОБА_1 , було проведено службову перевірку, за результатами якої встановлено факт укладення між нею та ТОВ «Мілоан» кредитного договору №103494102 від 22.02.2023 та відсутність підстав вважати, що цей договір був укладений іншою особою. 
Як слідує з наданих суду копій матеріалів кримінального провадження №42023122020000037, досудове розслідування на час розгляду цієї справи триває, підозра жодній особі не повідомлена.
Допитана як потерпіла ОСОБА_1 повідомила про обставини вчинення щодо неї злочину. 
Під час досудового розслідування встановлено, що 22.02.2023 невідома особа, використовуючи документи ОСОБА_1 , шахрайським шляхом, з використанням інформаційних технологій, відкрила банківську картку банку АТ «Сенс Банк» на ім`я ОСОБА_1 , номер рахунку НОМЕР_2 , на яку перераховувалися кредитні кошти.
З інформації АТ «Сенс Банк» про рух коштів в період з 22.02.2023 до 10.04.2023 по належному ОСОБА_1 банківському рахунку НОМЕР_2 , отриманої слідчим в порядку тимчасового доступу, встановлено, що 22.02.2023 з банківської картки № НОМЕР_6 (виданої на ім`я ОСОБА_1 ) на банківську картку № НОМЕР_7 , яка видана АТ «Універсал Банк», було перераховано грошові кошти на загальну суму 59 687 грн, зокрема і 22.02.2023 о 08 год 39 хв грошові кошти в сумі 15 000 грн.
Відповідно до інформації АТ «Універсал Банк» від 17.04.2024, наданої на запит слідчого, в цій установі відсутні відкриті/закриті банківські рахунки на ім`я ОСОБА_1 .
Так, згідно з ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Стаття 639 ЦК України визначає, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно зі ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Частиною 1 ст.626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, а згідно з п.2 ч.1 ст.1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
У частині ч.1 ст.1049 ЦК України зазначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлений договором.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» автентифікація - електронна процедура, яка дає змогу підтвердити електронну ідентифікацію фізичної, юридичної особи, інформаційної або інформаційно-телекомунікаційної системи та/або походження та цілісність електронних даних.
Пунктом 20 цієї частини передбачено, що ідентифікація особи - процедура використання ідентифікаційних даних особи з документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних, в результаті виконання якої забезпечується однозначне встановлення фізичної, юридичної особи або представника юридичної особи.
Частиною 1 ст.14 цього Закону визначено, що електронна ідентифікація здійснюється за допомогою засобів електронної ідентифікації, що підпадають під схему електронної ідентифікації, затверджену Кабінетом Міністрів України.
Згідно зі ст.1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем, або під впливом тяжкої обставини.
Частини третя та п`ята статті 203 ЦК України передбачають, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
При вирішенні цієї справи судом також враховується постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі №145/2047/16-ц, відповідно до якої правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. У випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення.
У постанові Верховного Суду від 14.02.2018 у справі №127/23496/15-ц зазначено, що встановивши, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила позивача про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, в межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Європейський Суд з прав людини у п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України», п.53 рішення від 20.09.2012 у справі «Федорченко та Лозенко проти України» зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм "поза розумним сумнівом". Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою. Тобто, розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що тягар доказування покладається на обидві сторони спору. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов?язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в цій справі не доведено поза розумним сумнівом, що договір про споживчий кредит №103494102 від 22.02.2023 укладався відповідачкою та після його укладення вона отримала кредитні кошти та користувалася ними.
Так, вказаний договір підписаний з боку позичальника електронним підписом одноразовим ідентифікатором, який був відправлений 22.02.2023 о 08:36:21 на номер телефону НОМЕР_4 . Разом з тим, згідно з даними оператора мобільного зв`язку Vodafone, вказаний мобільний номер ІНФОРМАЦІЯ_1 в мережі не обслуговувався.
Крім того, кредитні кошти в сумі 15 000 грн були перераховані 22.02.2023 на банківську карту № НОМЕР_1 , видавник якої є АТ «Сенс Банк». За інформацією цієї банківської установи, рахунок НОМЕР_2 , до якого було емітовано віртуальну платіжну картку № НОМЕР_3 , був оформлений на ім`я ОСОБА_1 через мобільний додаток з введенням одноразового цифрового паролю, який був відправлений на номер мобільного телефону НОМЕР_4 . Проте, як зазначалося вище, вказаний мобільний номер 22.02.2023 в мережі не обслуговувався.
Надалі, як встановлено під час досудового розслідування, 22.02.2023о 08 год 39 хв, тобто через 3 хвилини після підписання кредитного договору, грошові кошти в сумі 15 000 грн із зазначеної вище банківської картки № НОМЕР_6 були перераховані на банківську картку № НОМЕР_7 , яка видана АТ «Універсал Банк». Разом з тим, відповідно до інформації цього банку, відкриті/закриті банківські рахунки на ім`я ОСОБА_1 в цій установі відсутні.
Відповідачка стверджує, що кредитний договір був оформлений невідомими особами шахрайським шляхом з використанням її персональних даних та номера телефону. За вказаним фактом за її заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.04.2023 за №42023122020000037 внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, досудове розслідування триває. 
На перевагу доводів відповідачки свідчать також факти укладення від її імені не менше десяти кредитних договорів в різних фінансових установах на загальну суму 70 650 грн протягом трьох днів, в один з яких і було укладено спірний кредитний договір.
Натомість позивачем не доведено обставин, які б підтверджували факт того, що відповідачка своїми діями сприяла розкриттю конфіденційної інформації, використанню її персональних даних, номера телефону або ж іншої інформації, внаслідок чого від її імені був укладений кредитний договір. З матеріалів справи встановлено, що кредитні кошти, видані на ім`я відповідачки, протягом трьох наступних хвилин були списані та зараховані на рахунок іншої особи в установі банку, в якому відповідачка рахунків не мала, що, на думку суду, також підтверджує факт шахрайських дій з використанням особистих даних відповідачки. 
Суд вважає, що за вказаних обставин, заповнення онлайн-анкети на сайті miloan.ua 22.02.2023 від імені відповідачки із зазначенням її персональних даних, а також отримання смс-повідомлення чи іншим чином одноразового ідентифікатору та введення його на даному на сайті від імені відповідачки, не можна вважати належним способом ідентифікації фізичної особи.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст.141 ЦПК України та враховуючи, що цим судовим рішенням позивачу відмовлено в позові, тому понесені ним судові витрати зі сплати судового збору необхідно віднести на його рахунок.
На підставі ст.202, 203, 205, 509, 626, 639, 1046, 1047, 1049, 1051, 1054 ЦК України, керуючись ст.141, 263-265, 273, 274-279 ЦПК України, суд,
ухвалив: 
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит №103494102 від 22.02.2023 в сумі 60 375 грн, відмовити.
Понесені позивачем судові витрати віднести на його рахунок. 
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», місце знаходження: вул.Смаль-Стоцького,1 корп.28, м.Львів, 79018, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ - 35234236.
Відповідачка:  ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 .
Повне судове рішення складено 15.05.2026.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду
Кіровоградської області О.В. Савельєва