ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне, вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2026 року  Справа № 918/479/26 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуюча суддя Коломис В.В., суддя Саврій В.А. ,  суддя Миханюк М.В. 

розглянувши у порядку письмового провадження без виклику представників сторін апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕ.ТЕК" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 01 травня 2026 року у справі №918/479/26 (суддя Мовчун А.І.)
за позовом керівника Могилів - Подільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі позивача Могилів - Подільської міської ради
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зе.Тек"
до Комунального некомерційного підприємства "Могилів - Подільська окружна лікарня інтенсивного лікування" Могилів - Подільської міської ради
про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 203 045,85 грн
Апеляційну скаргу розглянуто судом без повідомлення учасників справи відповідно до частини 13 статті 8 та частини 2 статті 271 ГПК України.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 01.05.2026 у справі №918/479/26 повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "ЗЕ.ТЕК" зустрічну позовну заяву і додані до неї документи.
Не погоджуючись з прийнятою судом першої інстанції ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗЕ.ТЕК" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу місцевого господарського суду скасувати, справу за зустрічним позовом про тлумачення пункту 13.1. Договору №161/264 про постачання електричної енергії споживачу від 29.03.2024 направити до суду першої інстанції для відкриття провадження у справі.
Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на порушення Господарським судом Рівненської області норм процесуального права.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.05.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕ.ТЕК" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 01.05.2026 у справі №918/479/26. Встановлено учасникам справи строк для подання до суду відзиву на апеляційну скаргу та доказів надсилання (надання) апелянту копії відзиву та доданих до нього документів протягом 5 (п`яти) днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження, з урахуванням положень статті 263 ГПК України. Роз`яснено учасникам справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.
При цьому суд зазначає, що ч.13 ст. 8 ГПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 271 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в п.п. 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 ч.1 ст.255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
Враховуючи, що предметом оскарження є ухвала про повернення зустрічної позовної заяви (п.6 ч.1 ст.255 ГПК України), колегія суддів вважає за можливе здійснювати розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕ.ТЕК" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 01.05.2026 у справі №918/479/26 за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Прокурор у відзиві на апеляційну скаргу вважає оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду законною та обгрунтованою, а тому просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Колегія суддів, розглянувши апеляційну скаргу в межах вимог та доводів наведених в ній, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, ухвалу місцевого господарського суду - залишити без змін.
При цьому колегія суддів виходила з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, 09.04.2026 на адресу Господарського суду Рівненської області надійшла позовна заява керівника Могилів - Подільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Могилів - Подільської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зе.Тек", Комунального некомерційного підприємства "Могилів - Подільська окружна лікарня інтенсивного лікування" Могилів - Подільської міської ради про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 203045,85 грн.
Позовні вимоги обгрунтовані порушенням вимог чинного законодавства при укладенні додаткових угод.
Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 13.04.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження у змішаній (паперовій та електронній) формі та призначено підготовче засідання на 06.05.2026. Встановлено відповідачам строк протягом 15 календарних днів з дня вручення цієї ухвали для подання до суду відзиву на позов і всіх документів, що підтверджують заперечення проти позову, копію відзиву з долученими до нього документами надіслати позивачу, докази направлення надати суду, строк протягом 5 календарних днів з дня отримання відповіді на відзив для подання до суду заперечень на відповідь на відзив з доказами надіслання позивачу. Встановлено позивачу строк протягом 5 календарних днів з дня отримання відзиву на позов для подання до суду відповіді на відзив з доказами надіслання відповідачам.
27.04.2026 через підсистему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "Зе.Тек" надійшла заява про залишення позову без розгляду.
28.04.2026 через підсистему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "Зе.Тек" надійшов відзив на позовну заяву.
28.04.2026 через підсистему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "Зе.Тек" надійшла зустрічна позовна заява до Могилів - Подільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі позивача Могилів - Подільської міської ради, в якій просить розтлумачити пункт 13.1. Договору № 161/264 про постачання електричної енергії споживачу від 29.03.2024 наступним чином:
Документальним підтвердженням факту коливання ціни електричної енергії на ринку "на добу на перед" (далі - РДН) можуть бути офіційні дані про відсоток коливання середньозважених цін на РДН, які склалися у відповідному розрахунковому періоді (місяць) в торговій зоні "ОЕС України" та оприлюднені на офіційному сайті ДП "ОПЕРАТОР РИНКУ" за адресою в мережі Інтернет https://www.oree.com.ua, - згідно з частиною шостою статті 67 Закону України "Про ринок електричної енергії". Зміна ціни за одиницю товару здійснюється прямо пропорційно коливанню ціни електричної енергії на ринку без обмеження граничним значенням відсотку коливання в зв`язку з постійною та стрімкою волатильністю ціни електричної енергії на ринку.
Для визначення коливання ціни сторони розуміють строки та терміни в наступних значеннях:
- Документ (або документи), що підтверджує коливання ціни товару для першої зміни повинен містити дані щодо середньоринкової ціни за одиницю товару на день оголошення закупівлі, а саме - 11.03.2024;
- всі наступні зміни, що стосуються вартості електричної енергії за одиницю товару Сторони визначають, як середньоринкової ціни, згідно якої вносились попередні зміни до договору та середньоринкової ціни за одиницю товару за весь календарний місяць, протягом якого відбувалось дане коливання ціни за одиницю товару;
- момент виникнення необхідності внесення змін до Договору - є період розрахунковий місяць, який відображає зміну ціни на РДН в торговій зоні "ОЕС України" відносно моменту оголошення закупівлі (11.03.2024 для першої зміни) або моменту останнього внесення змін до Договору, зумовлених коливанням ціни на ринку".
Вказані умови Договору розуміють як такі, що не суперечать Особливостям здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178.
Сторони розуміють умови Договору як такі, що відповідають звичаям ділового обороту в Україні щодо зміни ціни електричної енергії в договорах, укладених в результаті публічних закупівель під час дії правового режиму воєнного стану в Україні, оскільки всі учасники та замовники в публічних закупівлях електричної енергії в Україні здійснюють зміну ціни на електричну енергію за аналогічним чи подібним принципом прямо пропорційно коливанню ціни електричної енергії на ринку без обмеження граничним значенням відсотку коливання ціни, керуючись Особливостями здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178, які не передбачають таких обмежень.
Місцевий господарський суд, розглянувши подані Товариством з обмеженою відповідальністю "Зе.Тек" документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються зустрічні позовні вимоги, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку про відсутність правових підстав для прийняття вказаного зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом і, як наслідок, повернув зустрічну позовну заяву заявнику.
Повертаючи зустрічну позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що заявлена відповідачем вимога про тлумачення умов договору не є взаємопов`язаною з первісним позовом у розумінні статті 180 ГПК України, оскільки її задоволення не виключатиме повністю або частково задоволення вимог прокурора про визнання недійсними додаткових угод та стягнення коштів. Крім того, суд зазначив, що прокурор, який звернувся до суду в інтересах держави, не є належним відповідачем за зустрічним позовом, у зв`язку з чим дійшов висновку про наявність підстав для повернення зустрічної позовної заяви.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Так, права та обов`язки учасників справи визначені статтею 42 ГПК України. 
Водночас, відповідно до п.3 ч.2 ст.46 ГПК України, відповідач, крім прав та обов`язків, передбачених ст.42 цього Кодексу, наділений правом на пред`явлення зустрічного позову у строки, встановлені процесуальним законом.
За змістом ч.ч.1-2, 4 ст.180 ГПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Такий позов підлягає прийняттю до спільного розгляду з первісним позовом за умови взаємопов`язаності заявлених вимог та доцільності їх спільного розгляду. Зокрема, взаємопов`язаність може виявлятися у тому, що обидва позови виникають з одних правовідносин або ж задоволення зустрічного позову може повністю чи частково виключити задоволення первісного позову.
У пунктах 5.15 - 5.16 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 916/3245/17 зазначено, що ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема, коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду. Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.
Верховний Суд у постанові від 17.05.2021 у справі №910/18778/20 також звертає увагу на те, що зважаючи на положення частини другої статті 180 ГПК України, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом за умови не лише їх взаємопов`язаності, а й доцільності їх спільного розгляду. Взаємопов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність матеріально-правової підстави для задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.
Верховний Суд у постанові від 28.09.2021 у справі №910/6070/21 зазначив, що взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів та доцільність їх спільного розгляду може виявлятись у такому:
- повністю чи частково співпадають підстави обох позовів (фактичні обставини); при цьому правові підстави цих позовів можуть бути різними;
- для підтвердження підстав позову сторонами (позивачем за первісним позовом і відповідачем за зустрічним) надані переважно або частково одні ті самі докази;
- вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись (при цьому предмети та підстави таких позовів можуть бути не пов`язаними, доцільність розгляду в одному провадженні спрямована на процесуальну економію, уникнення процедури примусового виконання одночасно двох судових рішень);
- задоволення зустрічного позову виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову;
- спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору/спорів між сторонами.
При цьому зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом за умови не лише їх взаємопов`язаності, а й доцільності їх спільного розгляду. Зокрема, первісний та зустрічний позов можуть виникати з одних правовідносин або задоволення зустрічного позову може виключати повністю або частково задоволення первісного позову. Однак наявність саме таких обставин, не є обов`язковою та достатньою передумовою для висновку про доцільність спільного розгляду зазначених позовів.
Як вбачається з матеріалів справи, предметом первісного позову є вимоги про визнання недійсними додаткових угод до договору постачання електричної енергії та стягнення 203 045,85 грн, які, на думку прокурора, були безпідставно сплачені внаслідок внесення змін до істотних умов договору з порушенням вимог законодавства про публічні закупівлі, тоді як предметом зустрічного позову є тлумачення пункту 13.1 зазначеного договору щодо порядку підтвердження коливання ціни електричної енергії та механізму зміни ціни за одиницю товару.
Колегія суддів зазначає, що хоча як первісний, так і зустрічний позови пов`язані з одним договором постачання електричної енергії, обставини, які підлягають встановленню та доказуванню при їх розгляді, є різними, оскільки при вирішенні первісного позову суд має надати оцінку відповідності спірних додаткових угод вимогам законодавства про публічні закупівлі та встановити наявність підстав для стягнення коштів, тоді як при розгляді зустрічного позову підлягали б з`ясуванню виключно питання щодо розуміння сторонами окремої умови договору.
При цьому задоволення зустрічного позову не виключатиме ані повністю, ані частково задоволення первісного позову, оскільки навіть у разі надання судом тлумачення пункту 13.1 договору залишатиметься необхідність перевірки законності укладення спірних додаткових угод та надання оцінки доводам прокурора щодо порушення вимог законодавства у сфері публічних закупівель, а тому така вимога не спрямована на доведення відсутності матеріально-правової підстави первісного позову.
Фактично заявлена відповідачем вимога про тлумачення умов договору зводиться до обґрунтування власної правової позиції щодо правомірності внесення змін до договору та укладення спірних додаткових угод, тоді як наведені обставини становлять предмет заперечень проти первісного позову та підлягають дослідженню й оцінці судом під час його розгляду по суті незалежно від пред`явлення самостійної зустрічної позовної заяви.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що заявлені Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗЕ.ТЕК" зустрічні вимоги не відповідають критеріям, визначеним частиною другою статті 180 ГПК України, оскільки не спрямовані на усунення матеріально-правової підстави первісного позову та не мають наслідком повне або часткове виключення його задоволення.
Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції безпідставно звів критерій взаємопов`язаності позовів виключно до можливості повного або часткового виключення задоволення первісного позову, колегія суддів відхиляє, оскільки зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що місцевим господарським судом було надано оцінку як характеру заявлених зустрічних вимог, так і доцільності їх спільного розгляду з первісним позовом, за результатами чого встановлено відсутність між ними такого процесуального взаємозв`язку, який би відповідав вимогам частини другої статті 180 ГПК України.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що Верховний Суд у постанові від 15.04.2026 у справі №918/1073/25, розглядаючи аналогічні доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕ.ТЕК" щодо відсутності у статті 180 ГПК України вимог до суб`єктного складу зустрічного позову, дійшов до висновку про те, що відповідачем за зустрічним позовом має бути особа, яка подала первісний позов, а не інший учасник справи, у зв`язку з чим позов, який скаржник вважає зустрічним, є самостійним позовом.
Враховуючи, що у даній справі первісний позов подано прокурором в інтересах держави в особі Могилів-Подільської міської ради, яка відповідно до абз.2 ч.5 ст.53 ГПК України набула статусу позивача, тоді як прокурор здійснює представництво інтересів держави та не є самостійним носієм спірного матеріального права, колегія суддів також відхиляє доводи апелянта щодо помилковості висновків місцевого господарського суду стосовно суб`єктного складу заявленого зустрічного позову.
Суд вважає безпідставними твердження апелянта про те, що за наявності підстав для неприйняття зустрічного позову суд першої інстанції мав застосувати механізм залишення заяви без руху, а не повертати її заявнику, оскільки підставою для постановлення оскаржуваної ухвали стало не недодержання вимог до форми чи змісту зустрічної позовної заяви, а встановлення відсутності передбачених частиною другою статті 180 ГПК України умов для її прийняття до спільного розгляду з первісним позовом, що відповідно до частини шостої зазначеної статті є підставою саме для повернення зустрічної позовної заяви.
Не заслуговують на увагу і доводи апелянта про те, що заявлена ним вимога щодо тлумачення пункту 13.1 договору має преюдиційне значення для вирішення спору щодо дійсності додаткових угод, оскільки питання порядку підтвердження коливання ціни електричної енергії, застосування положень постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1178 та правомірності внесення змін до істотних умов договору входять до предмета доказування у справі за первісним позовом та підлягають самостійній оцінці судом незалежно від наявності чи відсутності окремого судового рішення щодо тлумачення умов договору.
Аргументи скаржника про те, що спільний розгляд первісного та зустрічного позовів сприятиме процесуальній економії та забезпечить повне вирішення спору між сторонами, колегія суддів відхиляє, оскільки питання правомірності зміни ціни електричної енергії, відповідності спірних додаткових угод вимогам законодавства та порядку застосування умов договору входять до предмета доказування у справі за первісним позовом та підлягають дослідженню судом незалежно від пред`явлення окремих зустрічних вимог.
Щодо посилань скаржника на правові висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 у справі №910/2987/18, Верховного Суду від 22.04.2019 у справі №914/2236/18 та від 27.01.2021 у справі №908/1688/20, колегія суддів зазначає, що наведені правові позиції не спростовують та не суперечать висновкам місцевого господарського суду у даній справі, оскільки стосуються загальних підходів до визначення критеріїв взаємопов`язаності первісного та зустрічного позовів і необхідності встановлення доцільності їх спільного розгляду, які, власне, і були враховані судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали.
Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. 
Натомість, наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують встановлених судом першої інстанції обставин, не свідчать про неправильне застосування ним норм процесуального права при вирішенні питання щодо прийняття зустрічної позовної заяви до спільного розгляду з первісним позовом, не ставлять під сумнів обґрунтованість висновків суду щодо відсутності передбачених статтею 180 ГПК України умов для такого розгляду та щодо неналежного суб`єктного складу заявленого зустрічного позову, а відтак не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що ухвала Господарського суду Рівненської області ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам процесуального права, а тому відсутні правові підстави для її скасування. 
Керуючись ст. ст. 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕ.ТЕК" залишити без задоволення. 
2. Ухвалу Господарського суду Рівненської області від 01 травня 2026 року у справі №918/479/26 залишити без змін. 
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Головуюча суддя Коломис В.В. 

Суддя   Саврій В.А. 

Суддя   Миханюк М.В.