Справа № 283/3238/25
Провадження №2/283/373/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
23 квітня 2026 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області у складі головуючої судді Саланди О.М. з секретарем судового засідання Кравець Л.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В:
Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просив суд стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним Договором.
В обґрунтування позову зазначає, що 09.03.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 4454363 про надання споживчого кредиту. 25.10.2024 до позивача відповідно до укладеного Договору факторингу № 25/10/2024 перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором № 4454363 від 09.03.2024, загальна сума заборгованості склала 14550,00 грн, з якої заборгованість з тіла кредиту – 2000,00 грн, заборгованості за процентами – 11550,00 грн, штрафні санкції 1000,00 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст капітал», у зв`язку з чим позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь суму заборгованості в загальному розмірі 21050,00 грн, з якої заборгованість з тіла кредиту – 2000,00 грн, заборгованості за процентами нарахованими первісним кредитором– 11550,00 грн, нараховані проценти позивачем – 6500,00 грн; штрафні санкції 1000,00 грн та судові витрати у справі.
Ухвалою судді Малинського районного суду Житомирської області від 19.12.2025 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
Представник позивача разом з позовом звернувся із клопотанням, в якому просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення.
Відповідач у заяві від 24.02.2026 просив задовольнити вимоги позивача, а саме - у частині стягнення тіла кредиту. Щодо вимоги про стягнення відсотків просив зменшити, а також зменшити розмір витрат на правничу допомогу.
Суд відповідно до ст. 247 ЦПК України розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, всі обставини, на які сторона посилалась як на підставу своїх вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що 09.03.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4454363, відповідно до умов якого Товариство зобов`язується надати позичальнику кредит в сумі 2000 грн строком на 360 днів. 
У Додатку №1 до Договору сторонами погоджено Графік платежів, у якому визначено розмір та дату внесення позичальником платежів.
В матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту, який підписаний ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором, в якому містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови.
ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання за Договором про споживчий кредит виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 2000 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 , що підтверджується інформацією АТ КБ «ПриватБанк» від 25.12.2025.
Відповідно до наданого первісним кредитором ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» розрахунку заборгованості за кредитом, у ОСОБА_1 наявна заборгованість за Договором № 4454363 від 09.03.2024, яка станом на 25.10.2024 становить 14550,00 грн, з яких 2000 грн - сума заборгованості по тілу кредиту, 11550,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 1000 грн - сума заборгованості за пенею/ штрафами.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, сума нарахованих процентів за користування грошовими коштами за 130 календарних днів, з 26.10.2024 по 04.03.2025, становить 6500,00 грн.
Відповідно до укладеного Договору факторингу № 25/10/2024 від 25.10.2024 до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором № 4454363 від 09.03.2024 у розмірі 14550,00 грн, з яких: 2000 грн - сума заборгованості по тілу кредиту, 11550,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 1000 грн - сума заборгованості за пенею/ штрафами.
З розрахунку заборгованості за кредитним договором встановлено, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором порушив, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем.
Між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини.
Відповідно до ст.ст. 526, 530, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися сторонами належним чином і своєчасно; порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до положень ст. 13 та ст. 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.
Суд зазначає, що відповідно до статей 512, 514, 516, 1077–1080, 1084 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні може відбуватися внаслідок відступлення права вимоги, правонаступництва чи інших підстав, установлених законом, і не потребує згоди боржника, якщо інше не передбачено договором або законом. За договором факторингу новий кредитор набуває права первісного кредитора в тому обсязі та на тих умовах, які існували на момент переходу прав.
Суд робить висновок, що між первісним кредитором ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», правонаступником якого є позивач, та відповідачем виникли правовідносини у зв`язку з укладенням Договору №4454363. ОСОБА_1 будучи вільним в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, підписав кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами. Даний договір був укладений в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», що повністю підтверджується матеріалами справи. Суми, які підлягають стягненню в частині тіла кредиту та нарахованих відсотків відповідають умовам Договору та строку його дії. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку не повернуті і правонаступник первісного кредитора вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. Тому, в цій частині суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.
Щодо вимоги про стягнення штрафних санкцій за Договором № 1596457, суд вважає, що позивач при заявлені даних вимог не врахував положень пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 на території України введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжений та діє на даний час. Враховуючи наведене, суд вважає, що стягнення з відповідача неустойки в період дії правового режиму воєнного стану, суперечитиме п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України. Тому, в цій частині суд відмовляє у задоволені позовної вимоги.
У підсумку суд задовольняє позовні вимоги частково.
Судом встановлено, що понесені ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн, підтверджуються матеріалами справи: Договором про надання правової допомоги №10/12-2024 від 10.12.2024; Актом прийому-передачі виконаних робіт від 25.10.2025; Заявкою №13356 на виконання доручення.
Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Разом з тим, у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Враховуючи наведене вище, ціну позову, клопотання відповідача, а також те, що справа розглядалася у спрощеному провадженні, розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі не є співмірним з складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу у даній справі стягненню з відповідача підлягають витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн.
Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 141, 158, 259, 263-265, 354 ЦПК України, 525, 512, 524, 526, 626,629, 63, 633, 1054, 1077, 1078, 1079 ЦК України, ЗУ «Про електронну комерцію», суд -
У Х В А Л И В:
позов задовольнити частково: стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» суму заборгованості у загальному розмірі 20050 гривень 00 копійок, з яких: 2000 грн - заборгованість за основним боргом; 11550 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом; 6500 грн – процентів нарахованих позивачем.
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2307,32 грн та 5000,00 грн правової допомоги.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до Житомирського апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», код ЄДРПОУ 44559822, місцезнаходження: вул. Загородня, 15 офіс 118/2, м. Київ.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя:	  	О.  М.  Саланда