ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2026 р.  м. Київ Справа № 911/2945/25 
За заявою  Товариства з обмеженою відповідальністю «Скомпані» про ухвалення додаткового рішення
У справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Скомпані»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІЛД»
про стягнення 93 850,10 грн.
Суддя Карпечкін Т.П.
Без виклику сторін.
Обставини справи:
Рішенням Господарського суду Київської області від 11.02.2026 у справі № 911/2945/25 задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Скомпані» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІЛД» про стягнення 93 850,10 грн.
10.02.2026 через підсистему «Електронний суд» до Господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Скомпані» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, до якої додано докази в підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи № 911/2945/25.
Дослідивши матеріали справи № 911/2945/25 та подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Скомпані» заяву про ухвалення додаткового рішення, суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Статтею 221 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Як визначено ч. ч. 3, 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Враховуючи що вирішенню підлягає лише питання про судові витрати, розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Скомпані» про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи № 911/2945/25 відбувається без без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Скомпані» про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у справі № 911/2945/25, дослідивши надані докази, судом встановлено наступне.
Рішенням Господарського суду Київської області від 11.02.2026 у справі № 911/2945/25 задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Скомпані» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІЛД» про стягнення 93 850,10 грн.
Заяву про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу витрат, понесених на професійну правничу допомогу, із доданими документами на підтвердження таких витрат, позивачем подано до суду 10.02.2026, тобто у строки, встановлені частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. 
Також у позовній заяві Товариство з обмеженою відповідальністю «Скомпані» зазначало, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на правову допомогу, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи становить 10 000,00 грн. Повідомив, що документи на підтвердження судових витрат будуть надані додатково.
До поданої 10.02.2026 Товариством з обмеженою відповідальністю «Скомпані» заяви про ухвалення додаткового рішення додано докази в підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи № 911/2945/25: Договір про надання правової допомоги № 121 від 25.02.2025 та Додаткова угода № 2 від 12.09.2025 до Договору про надання правової допомоги; Звіт від 30.09.2025 та Акт надання послуг № 1 від 30.09.2025.
Як визначає Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. 
Так, частина третя статті 126 ГПК України визначає, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Оцінюючи зміст зазначених приписів, Велика Палата Верховного Суду виснує, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.
Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).
Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.
Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
Дослідивши подану заяву та матеріали справи в цілому суд зазначає таке.
Згідно з ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частинами 1-4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Враховуючи надані представником позивача документи та наявні у матеріалах справи відомості про обсяг участі адвоката у розгляді справи, виготовлених адвокатом процесуальних заяв, витраченого часу на підготовку до судового розгляду, вбачається, що розмір витрат позивача на правничу допомогу у зв`язку з розглядом даної справи документально підтверджений та обґрунтований у заявлені сумі.
Враховуючи, що позовні вимоги у даній справі задоволені у повному обсязі, тобто рішення суду прийнято на користь позивача, судові витрати позивача на правничу допомогу у документально підтвердженому розмірі 10 000,00 грн. є співмірними зі складністю справи та обсягом адвокатських послуг, необхідними для відповідних категорій справ. 
Відтак, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Скомпані» про відшкодування понесених судових витрат на оплату послуг адвоката у справі № 911/2945/25 відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача 10 000,00 грн. витрат на оплату послуг адвоката.
Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 233, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
1. Заяву задовольнити повністю.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІЛД» (07400, Київська обл., Броварський р-н, місто Бровари, вул. Залізнична, будинок 5, ідентифікаційний код: 45558615) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Скомпані» (03056, місто Київ, вул. Борщагівська, будинок 154, офіс 5, ідентифікаційний код: 39580061) витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 (десяти тисяч) грн.
3. Наказ видати після набрання додатковим судовим рішенням законної сили.

Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст. ст. 254, 256 Господарського процесуального кодексу України. 

Суддя   Т.П. Карпечкін