Справа № 309/73/26
Провадження № 2-о/309/6/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2026 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області
в складі: головуючого-судді Довжанин М.М.
за участю секретаря судового засідання: Драб Н.В.
розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Хуст цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний нотаріус Хустського нотаріального округу Король Надія Іванівна, ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, -
В С Т А Н О В И В:
У січні 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просив встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не проживав постійно зі своєю матір`ю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент відкриття спадщини, у зв`язку з чим не прийняв спадщину шляхом проживання зі спадкодавцем.
В обґрунтування заяви вказує, що він є чоловіком померлої ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після смерті дружини він подав заяву нотаріусу про прийняття спадщини та було відкрито спадкову справу. У довідці Горінчівської сільської ради №845/02-30 від 13.10.2025 року про склад сім`ї зазначено, що разом із спадкодавцем був зареєстрований син ОСОБА_2 . Проте, після направлення нотаріусом відповідного запиту до ЦНАП, отримано відповідь Хустської міської ради за № 2097/09- та 09 від 17.11.2025 року, з якої вбачається, що ОСОБА_2 на момент смерті ОСОБА_3 проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 , таку саму відповідь надав Ізянський старостинський округ за № 144/10.4-25 від 31.07.2025 року, що станом на день смерті ОСОБА_3 її син ОСОБА_2 був зареєстрований у с. Іза, тобто не проживав разом зі спадкодавцем. Таким чином, син ОСОБА_2 не прийняв спадину шляхом спільного проживання із спадкодавцем. Для завершення спадкової справи нотаріусом рекомендовано для встановлення юридичного звернутися до суду факту непроживання спадкоємця із спадкодавцем.
Ухвалою Хустського районного суду від 14.01.2026 подану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Залучено до участі у справі ОСОБА_2 в якості заінтересованої особи.
Представником заінтересованої особи ОСОБА_2 – ОСОБА_4 було подано до суду клопотання про долучення письмових доказів, відповідно до якого заперечує щодо обставин, викладених в заяві та просить допитати свідка ОСОБА_5 . 
Представником заявника ОСОБА_6 подано до суду клопотання про виклик та допит в судовому засіданні свідків, які є сусідами ОСОБА_1 – ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і які можуть підтвердити факт, що ОСОБА_2 на момент смерті матері ОСОБА_3 не проживав разом з нею.
В судове засідання сторони не з`явилися. Про день, час та місце розляду справи повідомлялися належним чином. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв учасників процесу про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.
Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч.1 ст. 293 ЦПК України).
Визначальною обставиною при розгляді заяви про встановлення певних фактів в порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право.
Під спором про право в справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви (постанова Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі № 442/1904/20).
Частинами третьою, четвертою, шостої статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Під спором про право розуміють певний стан суб`єктивного права. Спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також не доведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права.
В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відмовити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Крім того, у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремо провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав заявника. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети ні.
Такі роз`яснення містяться у п.п. 1, 3,5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» .
Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.
Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернуться до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суду повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004 тощо.
Справи, у яких наявний спір про право, підлягають розгляду за правилами позовного провадження.
Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний із порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.
Така позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії судів Першої судової палати касаційного цивільного суду від 08.05.2019 у справі № 454/1106/17.
Аналіз наведених норм у положеннях ст.293 ЦПК України приводить до висновку, що суттєвою ознакою окремого провадження є безспірність розгляду справи.
Суд розглядає у порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спор про право.
До такого висновку прийшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.05.2018 у справі №761/16799/15-ц.
Заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не проживав постійно зі своєю матір`ю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент відкриття спадщини, у зв`язку з чим не прийняв спадщину шляхом проживання зі спадкодавцем, ОСОБА_1 подано до суду в порядку окремого провадження з метою прийняття спадщини з посиланням на те, що він є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 .
Представником заінтересованої особи ОСОБА_2 – ОСОБА_4 було подано клопотання, в якому заперечено обставини, викладені ОСОБА_1 в заяві про встановлення факту, що має юридичне значення.
Отже, факт, про встановлення якого просить ОСОБА_1 , не підлягає з`ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки із поданої заяви заінтересованої особи встановлено, що існує спір про право на спадкування, який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження.
Положеннями ч. 4 ст. 315 ЦПК України, встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заявником заявлено вимогу про встановлення факту, який не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, а тому залишає заяву без розгляду.
Керуючись, ст. 315 ЦПК України, суд, - 
У Х В А Л И В:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний нотаріус Хустського нотаріального округу Король Надія Іванівна, ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без розгляду.
Роз`яснити ОСОБА_1 право звернутись до суду з позовом на загальних підставах.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.
Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями). 

Суддя Хустського 
районного суду: Довжанин М. М.