ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

25 травня 2026 року	Справа №160/31137/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Савченка А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул.Сімферопольська, 17а, м.Дніпро, 49005, код ЄДРПОУ ВП 44118658) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу, 

установив:

Позивач 28.10.2025 р. звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:
- стягнути податковий борг з платника податків – фізичної особи ОСОБА_1 до бюджету у сумі 699797,84 грн.
В обґрунтування позовної заяви зазначається, що на обліку в Головному управління ДПС у Дніпропетровській області перебуває ОСОБА_1 у якого в інтегрованих картках платника податків обліковується не заявлений до суду податковий борг у розмірі 699797,84 грн. Станом на теперішній час означений податковий борг відповідачем не погашений та не списаний, тому позивач звернувся до суду з позовом про його стягнення.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.11.2025 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
25 листопада 2025 року від відповідача надійшли пояснення, в якому просить відмовити у задоволенні позову.
28 листопада 2025 року від відповідача надійшла заява, в якій просить перенести розгляд справи.
03 грудня 2025 року від відповідача надійшли заперечення по справі, в якому просить відмовити у задоволенні позовної заяви.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд виходить із такого.
Суд встановив, що в інтегрованих картках платника податків ОСОБА_1 обліковується не заявлений податковий борг у сумі 699797,84 грн., а саме:
заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачений фізичними особами, які є власниками об?єктів нежитлової нерухомості Петриківська ТГ), яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов?язань у розмірі 699 797,84 грн, згідно:
- податкового повідомлення-рішення №000041724120463 від 21.11.2022 на суму 278936,74 грн;
- податкового повідомлення-рішення №0039054-2412-0463-UA12020190000075117 від 26.02.2024 на суму 206 957,40 грн;
- податкового повідомлення-рішення №0039047-2412-0463-UA12020190000075117 від 26.02.2024 на суму 33 116,76 грн;
- податкового повідомлення-рішення №0039049-2412-0463-UA12020190000075117 від 26.02.2024 на суму 213 325,32 грн;
- податкового повідомлення-рішення №003903-2412-0463-UA12020190000075117 від 26.02.2024 на суму 32 128,20 грн;
- пеня, нарахована згідно ст. 129 ПК України на загальну суму 4 856,74 грн. 
Інформація щодо оскарження вищенаведених податкових повідомлень-рішень відсутня.
Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області була сформована податкова вимога форми «Ф» від 16.08.2023 р. №0014611-1309-0436 на суму 7380,40 грн., яку було направлено на податкову адресу ОСОБА_1 та повернуто відправнику з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».
Доказів оскарження відповідачем податкової вимоги форми «Ф» від 16.08.2023 р. №0014611-1309-0436 на суму 7380,40 грн. до суду не надано.
Отже, на момент розгляду справи податковий борг непогашений і не списаний.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (надалі також - Податковий кодекс України) податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України встановлено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Підпунктом 20.1.34 пунктом 20.1 статті 20 Податкового кодексу України встановлено право контролюючого органу звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як встановив суд, відповідач має податковий борг, який виник в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань на загальну суму 699797,84 грн, що підтверджується матеріалами справи, а відтак є обов`язковою для сплати.
Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (п.38.1 ст. 38 Податкового кодексу України).
Відповідно до пп. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Згідно з пп. 59.3 ст. 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.
Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення у встановлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.
Відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Як слідує з матеріалів справи, позивачем була сформована податкова вимога форми «Ф» від 16.08.2023 р. №0014611-1309-0436 на суму 7380,40 грн., яка була направлена на адресу платника податків засобами поштового зв`язку та яка була повернута на адресу контролюючого органу з причини закінчення терміну зберігання.
Відповідачем доказів оскарження податкової вимоги форми «Ф» від 16.08.2023 р. №0014611-1309-0436 на суму 7380,40 грн. не надано.
Податкова вимога форми «Ф» від 16.08.2023 р. №0014611-1309-0436 на суму 7380,40 грн. в розумінні підпункту 60.1.1 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України не відкликались.
Пунктом 60.6 ст. 60 Податкового кодексу України передбачено, якщо нарахована сума грошового зобов`язання або податкового боргу збільшується внаслідок їх адміністративного оскарження, раніше надіслане податкове повідомлення - рішення або податкова вимога не відкликаються. На суму збільшення грошового зобов`язання надсилається окреме податкове повідомлення - рішення, а на суму збільшення податкового боргу окрема податкова вимога не надсилається.
Згідно з письмовити поясненнями від 25.11.2025р., відповідач зазначив таке: обгрунтування звільнення від податку 1. Пп. «ж» п.266.2.2 Податкового кодексу України: будівлі і споруди, що використовуються для сільськогосподарського виробництва, не підлягають оподаткуванню податком на нерухомість; ферма використовується виключно для аграрної діяльності. 2. Довідка БТІ підтверджує відповідність об`єкта класифікації ДК 018-2000, клас 1271 «Будівлі для тваринництва». 3 Акт комісії підтверджує фактичне використання ферми для сільськогосподарських потреб. 4.Довідка від громади засвідчує, що об`єкт не здавався в оренду та використовується у власній аграрній діяльності. 5. Дпс не надала доказів, що об`єкт використовується не за цільовим призначенням або підлягає оподаткуванню. 3. Підстави для відмови у позові ДПС: 1. Податкове повідомлення-рішення не відповідає ст.77 КАС України, яка передбачає обов`язок органу, що видає документ, довести його законність. 2. Ферма є спеціалізованим об`єктом аграрного виробництва, і її оподаткування суперечить ПКУ. 3. Фактичне використання об`єкта підтверджено документально. Просить відмовити у задоволенні позову. Визнати податкове повідомлення-рішення №47115/6/ЕКПП від 15.04.2025 нечинним і протиправним у частині нарахування податку на нерухомість.
Також відповідач надав пояснення від 03.12.2025р., в яких відповідач підтримав свої заперечення, викладені у поясненнях від 25.11.2025р.
З цього приводу, суд зазначає таке.
Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. 
Тому, суд не має повноважень визнати податкове повідомлення-рішення №47115/6/ЕКПП від 15.04.2025 нечинним і протиправним у частині нарахування податку на нерухомість на підставі письмових пояснень відповідача. 
Вказане підтверджується практикою Верховного Суду. Так, у постанові від 25.01.2019 у справі № 810/1760/17 Верховний Суд вказав: «… При вирішенні спору про стягнення податкового боргу суд не може давати оцінку правомірності прийняття податкового повідомлення - рішення на підставі якого виник податковий борг, оскільки це не є предметом такого правового спору.
Проте, таку оцінку суд може надати під час розгляду справи про правомірність податкового повідомлення-рішення. Суди попередніх інстанцій вийшли за межі позовних вимог, оскільки предметом спору за вирішенням якого звернувся позивач не є правомірність податкового повідомлення - рішення.
В межах вказаного спору перевірці підлягали обставини щодо наявності податкового боргу за стягненням якого звернувся контролюючий орган. Проте саме під час з`ясування обставин щодо наявності податкового боргу підлягало з`ясуванню і підстави його виникнення (наявність податкового повідомлення - рішення, чинного на час звернення з позовом про стягнення боргу) …».
У постанові від 17.11.2022 у справі 160/10776/21 Верховний Суд вказав: «… У спорах за позовом податкового органу про стягнення з платника податку податкового боргу встановленню та дослідженню підлягає, зокрема, факт узгодженості грошового зобов`язання, а саме факт оскарження платником податку у передбаченому Кодексом порядку (адміністративному та/або судовому) податкового повідомлення-рішення, яким контролюючим органом визначене грошове зобов`язання, чи є останнє узгодженим з огляду на наявність (відсутність) процедури оскарження, факт сплати/несплати платником податку узгодженого грошового зобов`язання, протягом строків, визначених законодавством, правильність нарахування пені за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань, факт направлення та вручення платнику контролюючим органом податкової вимоги, дотримання позивачем порядку здійснення цього заходу …».
Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З огляду на викладене, доводи відповідача щодо звільнення об`єкта нерухомості від оподаткування, його класифікації за ДК 018-2000, фактичного використання для сільськогосподарських потреб, а також прохання визнати податкове повідомлення-рішення №47115/6/ЕКПП від 15.04.2025 нечинним та протиправним, не можуть бути предметом дослідження у межах цієї справи про стягнення податкового боргу. 
Відтак наведені відповідачем заперечення можуть бути предметом оцінки у справі про оскарження податкового повідомлення-рішення, однак не спростовують наявності податкового боргу у межах заявленого позову про його стягнення.
Згідно зст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Статтею 124 Конституції України визначено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а частиною 2 статті 19 Конституції України, що органи державної влади (до яких належать органи державної податкової служби) та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовна заява Головного управління ДПС у Дніпропетровській області в межах заявлених позовних вимог про стягнення податкового боргу з відповідача на загальну суму 699797,84 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Судові витрати, сплачені позивачем при поданні цієї позовної заяви, відповідно до ч.2 ст.139 КАС України з відповідача не стягуються, а отже підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 139, 257, 258, 262, 246, 255, 295 КАС України, суд, - 

вирішив:

Позов Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул.Сімферопольська, 17а, м.Дніпро, 49005, код ЄДРПОУ ВП 44118658) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу - задовольнити.
Стягнути податковий борг з платника податків фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до бюджету у сумі 699797,84 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко