Справа № 502/1027/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2026 року м. Кілія
Кілійський районний суд Одеської області в складі:
головуючого - судді Березнікова О.В.,
за участю секретаря судового засідання – Нанєвої А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кілійського районного суду Одеської області в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Кілійська міська рада Одеської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача звернувся з вказаним позовом посилаючись на те, що 08.07.1985 року за № 233 було видано розпорядження на ім`я ОСОБА_1 на вселення в гуртожиток за адресою: АДРЕСА_1 , згідно запису в «Журналі обліку одержуваних розпоряджень на вселення до гуртожитку» за порядковим номером 25.
На даний час, позивач має на меті приватизувати вищевказану квартиру, між тим окрім неї та її сина – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вказаною адресою також зареєстровані: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які ніколи не проживали за вказаною адресою, не мають там особистих речей чи будь якого майна. Порушенням права на приватизацію квартири, є наявність зареєстрованого місця проживання відповідачів – ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
На підставі вищевикладеного, позивач просить суд:
-визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 .
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась.
Представник позивача ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивача, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги визнав у повному обсязі.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється..
Суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи та докази по справі в їх сукупності суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з рішення Кілійського районного суду Одеської області від 27.03.2024, ОСОБА_6 є донькою ОСОБА_7 .
Згідно довідки за вих. № 01-13.3.312 від 24.04.2025 року, виданої Госпрозрахунковим відокремленим підрозділом «Кілійський суднобудівельно – судноремонтний завод» приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське паропаплавство» вбачається, що 08.07.1985 року за № 233 було видано розпорядження на ім`я ОСОБА_1 на вселення в гуртожиток за адресою: АДРЕСА_1 , згідно запису в «Журналі обліку одержуваних розпоряджень на вселення до гуртожитку» за порядковим номером 25.
На даний час, позивач має на меті приватизувати вищевказану квартиру, між тим окрім неї та її сина – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 ), за вказаною адресою, як зазначає позивач також зареєстровані: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які ніколи не проживали за вказаною адресою, не мають там особистих речей чи будь якого майна. 
Порушенням права на приватизацію квартири, є наявність зареєстрованого місця проживання відповідачів – ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . 
Відповідно до акту про встановлення фактів від 06.05.2026 року, складеного депутатом Кілійської міської ради вбачається, що в квартирі АДРЕСА_3 фактично проживають тільки наймач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з моменту реєстрації місця проживання – з 20.09.1985 року по теперішній час. Також за вказаною адресою зареєстрований її син – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . НА підставі викладеного встановлено, що окрім ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , інші особи не зареєстровані.
Відповідно до копії технічного паспорту від 14.04.2025 року складеного Комунальним підприємством Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентаризації» з якого вбачається, що квартира АДРЕСА_2 складається з двох кімнат, загальною площею – 55, 7 кв.м., житловою площею – 33, 4 кв.м. 
Згідно повідомлення Комунального підприємства Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентаризації» за вих. № 289 від 18.04.2025 року вбачається, що по даним реєстрації на паперових носіях КП КМР «БТІ» станом на 31.12.2012 року право власності на квартиру АДРЕСА_2 – не зареєстровано. 
Відповідно до повідомлення Кілійської міської ради за вих. № 3245/05-14 від 23.60.23026 року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
У ст. 1 першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Принцип непорушності (недоторканності) закріплений і у статтях 319, 326 ЦК України. Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до статті 107 ЖК України наймач жилого приміщення вправі за згодою членів сім`ї в будь-який час розірвати договір найму. У разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Згідно з частинами першою, другою та третьою статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Згідно до п.3 ч.3 ст. 6 ЗУ «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» від 5 листопада 2021 року № 1871-IX, адміністративний збір не справляється у разі зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання/зміни місця проживання на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Відповідно до п.50 «Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування)» затвердженого постановою КМУ від від 07 лютого 2022 р. № 265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад», зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється також і на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою (у такому випадку адміністративний збір не сплачується)
У п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» №2 від 12.04.1985р. (Із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 2 від 10.03.89р., № 13 від 25.12.92р., №15 від 25.05.98р.) роз`яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Якщо ж він був відсутнім понад встановлені строки без поважних причин, то суд вправі визнати його таким, що втратив право на жилу площу. На підтвердження вибуття, суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , яка зареєстрована у квартирі АДРЕСА_3 , у ній не проживає, добровільно зняти її з реєстрації неможливо. Між тим, під час розгляду справи позивачем не доведено факту реєстрації відповідача ОСОБА_3 , а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,13,81,89,263,280-281 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 .
В іншій частині позовних вимог – відмовити.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Заочне рішення може бути переглянуте Кілійським районним судом Одеської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. 
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.В. Березніков