Справа № 734/2276/26
Провадження № 3/734/1343/26

ПОСТАНОВА
іменем України

08 червня 2026 року	  	селище Козелець	

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Бузунко О.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Деснянської Спеціалізованої прокуратури у Сфері оборони Центрального регіону про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, командира відділення військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за фактичним місцем розташування АДРЕСА_1 ), зареєстрованого за адресою:  АДРЕСА_2 , 
за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,
за участі ОСОБА_1 (28 травня 2026 року), 
в с т а н о в и в:
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 стройовій частині) від 11.12.2024 № 353, ОСОБА_1 вважати таким, що з 11 грудня 2024 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою. 20.03.2025 ОСОБА_1 прийняв справи та посаду командира 2 відділення взводу навчально-бойового озброєння та техніки 1 навчального механізованого батальйону та приступив до виконання службових обов`язків за посадою.
Статтями 29, 32, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначено, що молодший сержант ОСОБА_1 за своїм військовим званням є начальником для військовослужбовці сержантського і старшинського складу - для військовослужбовців рядового складу однієї з ними військової частини.
Таким чином, молодший сержант ОСОБА_1 є військовим начальником, який постійно обіймає посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих обов`язків, а тому відповідно до примітки ст. 172-15 КУпАП, є військовою службовою особою.
У свою чергу, відповідно до вимог ст. 125 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, молодший сержант ОСОБА_1 , командир відділення в мирний і воєнний час відповідає за успішне виконання відділенням завдань за призначенням, навчання і виховання військовослужбовців відділення, їх військову дисципліну, морально-психологічний стан, охайний зовнішній вигляд, стройову та фізичну підготовку, правильне зберігання, експлуатацію і утримання в належному стані озброєння, техніки та іншого майна відділення.
Водночас, в порушення наведених вище вимог законодавства, чітко знаючи та розуміючи зміст покладених на нього обов`язків з військової служби, проте діючи всупереч зазначеним обов`язкам, визначеним у Статутах Збройних Сил України капітан ОСОБА_1 допустив недбале ставлення до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, при наступних обставинах.
Так, 06.04.2026 визначені завдання молодший сержант ОСОБА_1 на день, згідно функціональних обов`язків останнього, а саме, проводити підготовку особового складу, озброєння, техніки та іншого майна відділення до занять (стрільб, навчань), виконання завдань за призначенням не виконував.
Військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 командир відділення військової частини НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_1 , в умовах особливого періоду, будучи військовою службовою особою, недбало ставлячись до військової служби, 06.04.2026 у період часу з 10 год 00 хв по 11 год 00 хв на території військової частини НОМЕР_1 що розташована у АДРЕСА_1 , покладені на нього службові обов`язки та визначені завдання на день не виконував у зв`язку з перебуванням у стані наркотичного сп`яніння, а проводив час на власний розсуд не виконуючи обов`язки військової служби. 
Таким чином, військовослужбовець військової частини НОМЕР_3 сержант ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи військовою службовою особою допустив недбале ставлення до військової служби, чим вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП – недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
ОСОБА_1 в судовому засіданні 28 травня 2026 року свою вину не визнав та повідомив суду, що він фактично є водієм, хоча і рахується командиром. 08 червня 2026 року ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, причини неявки суду не повідомлені, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП настає за недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду.
З об`єктивної сторони правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, характеризується суспільно-небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби та суспільно-небезпечними наслідками, які можуть настати в результаті цього. Недбале ставлення до служби означає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.
Диспозиція ст. 172-15 КУпАП містить спеціальний суб`єкт адміністративного правопорушення військова службова особа. Поняття «військової службової особи» міститься в примітці до ст. 172-13 КУпАП. Під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, доводиться доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема:
- протоколом про військове адміністративне правопорушення № 19 від 25 травня 2026 року;
- копією наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій службі) від 11 грудня 2024 року №353;
- копією наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій службі) від 20 березня 2025 року № 80;
- копією висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10 квітня 2026 року відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння;
- іншими доказами.
Доводи ОСОБА_1 про те, що він є просто водієм спростовані копією наказу № 80 від 20.03.2025, відповідно до якого ОСОБА_1 прийняв справи та посаду командира 2 відділення взводу навчально-бойового озброєння та техніки 1 навчального механізованого батальйону та приступив до виконання службових обов`язків за посадою.
Таким чином, аналіз перевірених і оцінених доказів підтверджує, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
Статтею 33 КУпАП передбачено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, суд прийшов до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 17000,00 грн.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
Оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем і вчинене правопорушення пов`язане з проходженням військової служби, то він підлягає звільненню від сплати судового збору.
Керуючись ст. ст. 172-15, 221, 251, 283-284, 287-291 КУпАП,
п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.
Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Апеляційна скарга подається до Чернігівського апеляційного суду. 
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Суддя        Олена БУЗУНКО