ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

12 травня 2026 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 750/14781/23
Головуючий у першій інстанції – Супрун О. П.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1084/26

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:
головуючого-судді: Онищенко О.І.
суддів: Скрипки А.А., Шарапової О.Л.
секретар: Шкарупа Ю.В. 
Позивач: Акціонерне товариство «Універсал банк»
Відповідач: ОСОБА_1 
Особа, яка подала апеляційну скаргу: Акціонерне товариство «Універсал банк»
Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 лютого 2026 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (суддя Супрун О.П.), ухвалене в м.Чернігів, 
В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2023 року АТ «Універсал банк» звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 02 серпня 2018 року у розмірі 132 157,08 грн. Свої вимоги мотивувало тим, що ОСОБА_1 на підставі укладеного договору отримав кредит у розмірі 55 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 . Відповідач грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами своєчасно не надавав (не сплатив щомісячні мінімальні платежі), у зв`язку з чим станом на 30 квітня 2023 року вся заборгованість за кредитом стала простроченою. На «пуш» повідомлення про істотне порушення умов договору та необхідність погасити суму заборгованості відповідач не відреагував. На підставі зазначеного розмір заборгованості ОСОБА_1 перед банком станом на 22 серпня 2023 року становить 132 157,08 грн, в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 132 157,08 грн; заборгованість за пенею – 0 грн; заборгованість за порушення грошового зобов`язання – 0 грн. 
Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 лютого 2026 року частково задоволено позов АТ «Універсал Банк»; стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 02 серпня 2018 року у розмірі 15 969,15 грн; відмовлено в задоволенні решти позовних вимог; стягнуто з АТ «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 31 665,43 грн. Рішення суду мотивовано тим, що надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг не можна вважати складовою кредитного договору, оскільки вони не підписані позичальником, і відповідно позивачем безпідставно нараховані та зараховані в тіло кредиту проценти в сумі 88 208,42 грн. Суд дійшов висновку про відсутність підстав уважати розміри процентних ставок, зазначених у паспортах споживчого кредиту, які додані до заяв клієнта про отримання додаткових кредитних коштів, погодженими сторонами кредитних правовідносин. Оскільки позивач не довів поважність причин не виконання ухвали суду про витребування письмового розрахунку складових кожного з нарахувань, включених до розрахунку заборгованості, суд визнав факт зарахування ним процентів у сумі 27 979,51 грн без відповідної правової підстави.
В апеляційній скарзі АТ «Універсал банк» просить скасувати вказане рішення суду в частині відмовлених позовних вимог та в частині стягнення з банку судових витрат і ухвалити в цих частинах нове рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал банк» заборгованості за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 02 серпня 2018 року у розмірі 116 187,93 грн та судових витрат в розмірі 2684,00 грн (судовий збір). Апеляційна скарга мотивована тим, що у суду була реальна можливість провести огляд Умов і правил, які містяться на офіційному сайті банку, посилання на який було надано в позовній заяві. Вказує, що з наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту, подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим. АТ «Універсал банк» посилається, що всі паспорти споживчого кредиту, додані до 33 заяв на послугу «Переведення витрати у розстрочку» та 8 заяв на послугу «Кредит готівкою» є стандартизованою формою, визначеною Додатком 1 до Закону України «Про споживче кредитування», яка в обов`язковому порядку містить у тому числі і зазначене судом застереження щодо репрезентативного характеру розрахунку реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту. Також позивач вважає, що судом необґрунтовано виключено із суми заборгованості 27 979,51 грн, оскільки кожна заява відповідача про надання послуги «Переведення витрати у розстрочку» та «Кредит готівкою» містить формулу розрахунку щомісячного платежу, яка визначає складові такого платежу, а також таблицю обчислення вартості кредиту, що відображає структуру платежів протягом усього строку кредитування. Зазначає, що розмежувати, яка частина конкретного платежу була сплачена саме власними коштами клієнта, а яка – за рахунок кредитного ліміту чи овердрафту, неможливо, оскільки вони відображаються в обліку як єдина фінансова операція списання з рахунку. Отже 447 618,23 грн є загальною сумою витрат по рахунку і в такому випадку сума боргу становить 132 157,08 грн. Крім того, за доводами банку, постанова від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 Великої Палати Верховного Суду, на яку посилається суд першої інстанції, ґрунтується на законодавстві, що діяло до моменту набрання сили Закону України «Про електронну комерцію», а також на Законі України «Про банки і банківську діяльність» в його старих редакціях, що були чинні раніше за укладення договору між позивачем та відповідачем.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін. Відповідач вказує, що в якості банківської послуги, за отриманням якої ОСОБА_1 звернувся до позивача 02 серпня 2018 року, у контексті позову можливо розглядати виключно відкриття та ведення поточного (кореспондентського) рахунку. Звертає увагу, що в анкеті-заяві клієнта не зазначено ані суми (ліміту) кредитування поточного рахунку клієнта, ані строку такого кредитування, ані розміру процентів за користування коштами банку, а також відсутні узгоджені сторонами договірні умови про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення боржником кредитного зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. За доводами відповідача, при поданні позову банком не надано тих Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank, які існували та були чинними станом на 02 серпня 2018 року. ОСОБА_1 вказує, що суд міг встановити та зафіксувати зміст офіційної сторінки позивача в мережі інтернет виключно станом на день такого огляду і об`єктивно був не в змозі сприяти встановленню факту наявності або відсутності у публічному доступі станом на 02 серпня 2018 року Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал банк». Також відповідач посилається, що матеріали справи не містять доказів ані наявності звернення ОСОБА_1 про встановлення кредитного ліміту саме в розмірі 55 000 грн, ані погодження такого звернення позивачем.
Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.
Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки рішення суду фактично оскаржується лише в частині відмовлених позовних вимог, в іншій частині воно судом апеляційної інстанції не перегладється.
Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Зазначеним вимогам закону відповідає судове рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині. Висновок місцевого суду підтверджується матеріалами справи, яким суд дав вірну оцінку, і не суперечить нормам матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.
Відповідно до ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору – ч.2 ст.1054 ЦК України. Кредитний договір укладається у письмовій формі.
По справі встановлено, що 02 серпня 2018 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, згідно з якою ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (а.с.11 т.1).
Підписанням анкети-заяви ОСОБА_1 висловив також прохання відкрити йому поточний рахунок № НОМЕР_2 у гривні та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов Договору. Крім того, засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з Договором. 
До позову додано витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank, витяг з тарифів за чорною карткою monobank, паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, таблицю обчислення загальної вартості кредиту, а також розрахунок заборгованості за договором № б/н від 02 серпня 2018 року, укладеного між Універсал Банк та ОСОБА_1 станом на 22 серпня 2023 року (а.с.8-10, 12-29 т.1).
Згідно з наданим банком розрахунком, станом на 22 серпня 2023 року розмір заборгованості відповідача становить 132 157,08 грн у вигляді загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту).
Довідкою про наявність рахунку від 05 січня 2024 року підтверджено, що відповідачу відкрито рахунок № НОМЕР_3 , тип рахунку - чорна картка, валюта рахунку UAH, статус картки – активна до 08/24 (а.с.100 т.1).
Відповідно до довідки про рух коштів по картці від 05 січня 2024 року кредитний ліміт на вищевказаній картці станом на 22 серпня 2023 року становить 55 000 грн, заборгованість станом на 22 серпня 2023 року – 132 157,08 грн (а.с.74 – 99 т.1).
Згідно з довідкою АТ «Універсал банк» про розмір встановленого кредитного ліміту ОСОБА_1 02 серпня 2018 року було встановлено кредитний ліміт у розмірі 20 000 грн, який згодом змінювався, а станом на 04 грудня 2019 року становив 55 000 грн (а.с.101 т.1).
У висновку експерта за результатами проведення судової економічної експертизи №1036/24-24 від 01 квітня 2025 року зазначено про відсутність на дослідженні (у матеріалах справи) Умов та правил обслуговування в АТ «Універсал банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank станом на момент підписання договору від 02 серпня 2018 року, а долучення до матеріалів справи Умов та правил обслуговування в АТ «Універсал банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank, затверджених протоколом Правління №46 від 24 листопада 2021 року та чинних із 27 листопада 2021 року, неповний період розрахунку заборгованості, унеможливлює визначити відповідність долученого позивачем до матеріалів справи у якості додатку до позовної заяви розрахунку заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Універсал банк» умовам дійсно укладеного між зазначеними сторонами договору про надання банківських послуг від 02 серпня 2018 року; відповідно до руху коштів по рахунку НОМЕР_4 за період з 02 серпня 2018 року по 22 серпня 2023 року сума отриманих ОСОБА_1 від АТ «Універсал Банк» за період з 02 серпня 2018 року до 22 серпня 2023 року кредитних коштів, згідно дійсно погоджених вказаними сторонами умов договору про надання банківських послуг, становить 447 618,23 грн, а сума сплачених ОСОБА_1 грошових коштів на користь АТ «Універсал Банк» за вказаний період становить 315 461,15 грн; відповідно до руху коштів по рахунку НОМЕР_4 за період з 02 серпня 2018 року по 22 серпня 2023 року АТ «Універсал Банк» за період з 02 серпня 2018 року до 22 серпня 2023 року здійснено нарахування: а) процентів за користування коштами банку в сумі 88 208,42 грн.; б) щомісячних платежів та платежів розстрочки у сумі 113 205,61 грн.; в) визначити суму неустойки (пені, штрафу) за порушення боржником кредитного зобов`язання, підвищеної процентної ставки, будь-яких інших платежів, застосованих/стягнутих АТ «Універсал Банк» у зв`язку із нібито допущеним ОСОБА_1 неналежним виконанням зобов`язань за договором про надання банківських послуг в межах банківської виписки, не видається за можливе, так як розрахунок нарахування та сплату будь-яких інших платежів, застосованих/ стягнутих АТ «Універсал Банк» у зв`язку із нібито допущеним ОСОБА_1 неналежним виконанням зобов`язань за договором про надання банківських послуг в т.ч. пені, штрафу на дослідження не надано (а.с. 65-98 т. 2).
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Характеристиками доказів є їх належність, достовірність, допустимість та достатність. Так, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 77 - 80 ЦПК України).
Стаття 80 ЦПК України передбачає достатніми такі докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною 4 статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Отже, за змістом цих норм процесуального права сторона зобов`язана та має право довести обставини, на які вона посилається на підставі доказів, які вона надає самостійно або за допомогою суду.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України).
Суд першої інстанції правильно встановив правову природу заявленого позову, в достатньому обсязі визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку в силу вимог статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам статей 263, 264 ЦПК України.
Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг є складовою частиною кредитного договору.
Так, за матеріалами справи встановлено, що витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank, витяг з тарифів за чорною карткою monobank, паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, таблицю обчислення загальної вартості кредиту не містять підпису відповідача.
У пункті 3 анкети-заяви від 02 серпня 2018 року зазначено, що клієнт отримав, зокрема примірник Умов і правил надання банківських послуг у мобільному додатку. Проте такі докази в матеріалах справи відсутні. При цьому вбачається, що до позовної заяви додано витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал банк» в редакції, яка набула чинності з 27 листопада 2021 року, тобто після підписання відповідачем Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг.
Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови і правила надання банківських послуг відсутні підстави розцінювати їх як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 02 серпня 2018 року шляхом підписання анкети-заяви. Відповідно відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.
Теоретична можливість суду самостійно перевірити актуальність Умов і правил як не доводить, так і не спростовує обставин ознайомлення клієнта під час укладення договору з документами саме в тій редакції, яка діяла на 02 серпня 2018 року.
Крім того, експертним висновком за результатами проведення судової економічної експертизи від 01 квітня 2025 року підтверджено, що відсутність у матеріалах справи Умов та правил обслуговування в АТ «Універсал банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank станом на момент підписання договору від 02 серпня 2018 року та долучення до матеріалів справи Умов, чинних із 27 листопада 2021 року, унеможливлює визначення відповідності долученого позивачем розрахунку заборгованості умовам дійсно укладеного між сторонами договору про надання банківських послуг.
Разом з тим, з наданої позивачем довідки про рух коштів по картці відповідача ОСОБА_1 вбачається, що останній активно користувався кредитними коштами шляхом проведення різних транзакцій.
Отже, кредитор має право вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Із змісту позовних вимог вбачається, що банк просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за тілом кредиту в розмірі 132 157,08 грн. 
Водночас, як вбачається з висновку експерта за результатами проведення судової економічної експертизи від 01 квітня 2025 року, банком здійснено нарахування процентів за користування коштами в розмірі 88 208,42 грн. Оскільки це не було передбачено підписаною позичальником анкетою-заявою, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що позивачем безпідставно нараховані та зараховані в тіло кредиту проценти в розмірі 88 208,42 грн.
Посилаючись на застереження, які містяться в паспортах споживчого кредиту, доданих до заяв ОСОБА_1 про отримання додаткових кредитних коштів на підставі його заяв, суд першої інстанції обгрунтовано виключив нараховані банком проценти за такими заявами клієнта в розмірі 27 979,51 грн із загального розміру заборгованості за тілом кредиту в зв`язку з відсутністю підстав вважати погодженими між сторонами розміри процентних ставок, зазначених у паспортах споживчого кредиту.
Доводи апеляційної скарги правильності таких висновків суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 154/3029/14 викладено правовий висновок, відповідно до якого Верховний Суд висловлює правові висновки у справах з огляду на встановлення судами певних фактичних обставин справи, і такі висновки не є універсальними та типовими до всіх справ і фактичних обставин, які можуть бути встановлені судами. З огляду на різноманітність суспільних правовідносин та обставин, які стають підставою для виникнення спорів у судах, з урахуванням фактичних обставин, які встановлюються судами на підставі наданих сторонами доказів у кожній конкретній справі, суди повинні самостійно здійснювати аналіз правовідносин та оцінку релевантності і необхідності застосування правових висновків Верховного Суду в кожній конкретній справі.
На предмет подібності належить оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Установивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими (пункт 39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 жовтня 2021 року у справі № 233/2021/19).
Суд першої інстанції обгрунтовано послався на правову позицію, сформульовану Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, яка є релевантною стосовно порядку укладання договору кредиту.
При цьому постанови апеляційних судів, на які позивач посилається в апеляційній скарзі, не мають преюдиційного значення для даної справи, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.
Також не можуть бути прийняті до уваги доводи АТ «Універсал банк», що постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 грунтується на законодавстві, що діяло до моменту набрання сили законом України «Про електронну комерцію» та Закону України «Про банки і банківську діяльність», оскільки у справі, яка переглядається апеляційним судом, положення зазначених законів не застосовувалися.
Частково задовольнивши позовні вимоги, суд першої інстанції здійснив розподіл судових витрат у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, стягнувши з позивача на користь відповідача різницю в розмірах судових витрат, а тому відсутні підстави для стягнення судового збору на користь банку. 
Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та законі, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, яким у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а зводяться до переоцінки доказів та відхиляються апеляційним судом.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судовому рішенні, питання вмотивованості висновків суду, апеляційний суд виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині, що оскаржується, відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 375, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, - 
У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал банк» залишити без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 лютого 2026 року залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повний текст постанови складено 15 травня 2026 року.

Головуючий: Судді: