ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №619/4391/25 Головуючий 1 інстанції: Нечипоренко І.М.
Провадження №33/818/595/26    Доповідач: Люшня А.І. 
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП  
ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 року Харківський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді Люшні А.І., 
- за участю секретаря Цебро Д.С.,
- захисника Клочкової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкові, в режимі відеоконференції, справу за апеляційною скаргою захисника Клочкової А.О. на постанову Дергачівського районного суду Харківської області від 28 листопада 2025 року,- 

УСТАНОВИВ:
Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Також стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн. 

Зміст оскаржуваного судового рішення суду та встановлені судом першої інстанції обставини
Судом встановлено, що 28 липня 2025 року о 12-30 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1 , в с-щі.Золочів по вул.Привокзальна з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру «Drager Alcotest 6810», результат склав 2,17 проміле, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник Клочкова А.О. просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, а у випадку доведення винуватостіу вчиненні інкримінованого правопорушення, не позбавляти ОСОБА_1  права керування транспортними засобами.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що справу про адміністративне правопорушення розглянуто за відсутності ОСОБА_1 . Вказала, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я; не ознайомили його з направленням на медичний огляд; не відсторонили останнього від керування автомобілем; тимчасово не затримали транспортний засіб. Зазначила, що огляд ОСОБА_1 як військовослужбовця на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог ст.266-1 КУпАП. Наголосила, що дії ОСОБА_1 потрібно було кваліфікувати за ч.3 ст.172-20 КУпАП, а не за ч.1 ст.130 КУпАП. Послалася на те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено за допомогою спеціального технічного засобу, який не пройшов періодичну повірку. Вказала, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем Збройних Сил України, право керування транспортними засобами йому необхідно для виконання обов`язків військової служби та переміщення по службі.

Позиції учасників апеляційного провадження
В судовому засіданні апеляційного суду захисник Клочкова А.О. підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, а тому апеляційний розгляд відбувся за його відсутності. 

Мотиви суду апеляційної інстанції
Заслухавши суддю доповідача, доводи захисника, дослідивши матеріали справи, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Встановивши винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, а саме дані: 
-протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №405072 від 28 липня 2025 року за ч.1 ст.130 КУпАП;
-результату огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6810», проба позитивна – 2,17 проміле;
-акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;
-направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;
-свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатору «Drager Alcotest 6810, №ARBL-0649» від 18 вересня 2024 року, який чинний до 18 вересня 2025 року;
-рапорту пом. чергового ВП №2 Богодухівського РВП ГКНП в Харківській області Перепічая С.М.;
-відеозаписів з місця події від 28 липня 2025 року.

Доводи апеляційної скарги захисника Клочкової А.О. про те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 як військовослужбовця, проведений з порушенням вимог ст.266-1 КУпАП, є необґрунтованими.

Положення ст.266-1 КУпАП регламентують порядок проведення посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України огляду на стан сп`яніння військовослужбовців, які перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.

Що ж стосується огляду на стан сп`яніння водіїв транспортних засобів, якими можуть бути і військовослужбовці, то він передбачений спеціальною нормою закона - ст.266 КУпАП, якою повноваження на проведення огляду мають лише працівники поліції, а не посадові особи Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. 

Посилання в апеляційній скарзі сторони захисту на не відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1 , спростовуються даними відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції (відеозапис VID-20250728-WA0004.mp4 03 хв. 07 с.).

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_2 про не затримання працівниками поліції автомобіля не свідчать про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

До того ж, положеннями ст.265-2 КУпАП не передбачено тимчасове затримання транспортних засобів працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6810», результат огляду становив 2,17 проміле, з результатами проведеного огляду ОСОБА_1 погодився, про що свідчить його підпис у акті огляду (а.с.6).

Враховуючи, що ОСОБА_1 погодився з результатами проведеного поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, у працівників поіції були відсутні підстави для доставлення останнього до закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведено за допомогою спеціального технічного засобу, який не пройшов періодичну повірку, позбавлені підстав з огляду на наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05 червня 2014 року №1314-VII термін «періодична повірка засобів вимірювальної техніки» вживається в такому значенні - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал).

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747 і становить 1 рік. Максимальний інтервал між «Сервісним технічним обслуговуванням», «Градуюванням» та міжповірочний інтервал вказаних приладів становить 1 рік. У пам`яті приладу зберігається інформація про дату останнього градуювання (калібрування).

Згідно роздруківки тесту спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6810», він пройшов градуювання 18 вересня 2024 року (а.с.2). Тобто з моменту останньої повірки пройшло десять місяців, що свідчить про те, що огляд було проведено з дотриманням Інструкції, яка регулює проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, належним для застосування технічним засобом.

До того ж, відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 18 вересня 2024 року газоаналізатор «Drager Alcotest 6810, зав. №ARBL-0649» відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019 та їм можливо вимірювати вміст алкоголю в крові та видихуваному повітрі до 18 вересня 2025 року (а.с.120).

Доводи апеляційної скарги сторони захисту про те, що дії ОСОБА_1 потрібно було кваліфікувати за ч.3 ст.172-20 КУпАП, а не за ч.1 ст.130 КУпАП, є безпідставними.

Відповідно до наданих відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції 28 липня 2025 року о 12-30 год. ОСОБА_1 був зупинений поліцейськими в с-щі.Золочів по вул.Привокзальна під час керування транспортним засобом «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1 , тобто поза межами території військової частини. 

В процесі спілкування з інспекторами патрульної поліції Гладун М.А. не надавав даних, які б підтверджували те, що він є військовослужбовцем та виконує обов`язки військової служби. 

Також, суду першої інстанції та апеляційному суду відповідних даних на підтвердження того, що під час зупинки транспортного засобу «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби, не надано.

Таким чином, підстав кваліфікувати дії ОСОБА_1 за ст.172-20 КУпАП, а саме виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби в нетверезому стані, не було.

Неознаймлення ОСОБА_1 з направленням на медичний огляд, в даному випадку не може бути визнано істотним порушенням, оскільки саме по собі не спростовує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

З моменту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та по теперішній час, останній та сторона захисту не зверталися зі скаргами щодо незаконності дій поліцейських. Тобто незаконність дій інспекторів не встановлена будь-яким судовим рішенням або висновком компетентного органу.

Розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не може розглядатися як самостійна підстава для скасування рішення суду. 

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП є безальтернативною, передбачає накладення і основного стягнення у виді штрафу, і додаткового обов`язкового виду стягнення - позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Таким чином, при визнанні особи винуватою за ч.1 ст.130 КУпАП суд апеляційної інстанції не має законних підстав накласти інше адміністративне стягнення, ніж передбачене санкцією цієї статті, не призначати додатковий обов`язковий вид стягнення або ж перейти до іншого виду стягнення.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, і матеріали справи їх не містять. 

Порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Наведене вище свідчить, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення про порушення ОСОБА_1 п.2.9а Правил дорожнього руху України та притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Клочкової А.О. залишити без задоволення, а постанову Дергачівського районного суду Харківської області від 28 листопада 2025 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий          А.І. Люшня