Справа № 161/23392/25 	Головуючий у 1 інстанції: Філюк Т. М. 	
Провадження № 22-ц/802/767/26  	  Доповідач: Федонюк  С. Ю.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2026 року        місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Федонюк С. Ю.,
суддів - Осіпука В. В., Данилюк В. А.,
з участю:
секретаря судового засідання – Савчук О. В.,
заявниці – ОСОБА_1 ,
представника заявниці – Скрипчук О.П.,
особи, яка не брала участі у справі - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту родинних відносин за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 лютого 2026 року,
В С Т А Н О В И В:
У листопаді 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Луцького міськрайонного суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, яку мотивувала тим, що 17 лютого 1968 року між нею та ОСОБА_3 було укладено шлюб. В шлюбі народилося двоє дітей: донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
28 травня 1992 року шлюб з ОСОБА_3 було розірвано, після розірвання шлюбу вона змінила прізвище ОСОБА_6 на ОСОБА_7 . Вказувала, що в 1995 році син ОСОБА_8 також змінив прізвище із ОСОБА_6 на ОСОБА_7 , про що видано свідоцтво про переміну прізвища, імені, по батькові серії НОМЕР_1 . Після зміни прізвища повторно було отримано свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 . ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_9 загинув під час виконання захисту Батьківщини в с. Горіхове Покровського району Донецької області. Під час оформлення одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю сина під час виконання ним обов`язків по захисту Батьківщини з`ясувалося, що оригінал свідоцтва про народження ОСОБА_9 втрачено, а копія, котра залишилася, є неналежної якості.
Посилаючись на зазначене, ОСОБА_1 просила суд встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_9 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 , є її сином. 
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 лютого 2026 року заяву задоволено. Встановлено факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є матір`ю ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Не погодившись із даним рішенням суду, особа, яка не брала участі у справі, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин в порядку окремого провадження, однак вона заперечує такий факт, встановлення якого впливає на її права та обов`язки, а також її дітей, оскільки породжує виникнення спору про право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю її чоловіка ОСОБА_9 . 
Наголошує, що в заяві ОСОБА_1 підтвердила, що членами сім`ї загиблого є вона, його дружина ОСОБА_2 , діти ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та не повідомила про складене військовослужбовцем ОСОБА_9 особисте розпорядження на випадок своєї загибелі (смерті) про виплату одноразової грошової допомоги на її ім`я як своєї дружини. Судом першої інстанції проігноровані та не взяті до уваги її пояснення в судовому засіданні в якості свідка.
Також зазначала, що їй відомо про те, що ОСОБА_9 проводилася судово-генетична експертиза, згідно з якою ОСОБА_1 не є біологічною матір`ю загиблого ОСОБА_9 .
У поданому ОСОБА_1 відзиві вказано, що вона не погоджується із апеляційною скаргою, доводи, викладені в ній, вважає необґрунтованими та такими, що не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції. Зазначала, що судом першої інстанції було досліджено не лише показання свідків, але і ряд інших доказів, які були долучені до матеріалів справи. Зокрема, судом було надано оцінку не лише показанням свідків, але й письмовим доказам, документам, поясненням сторін та іншим матеріалам справи, які в своїй сукупності підтверджували наявність відповідних родинних відносин між нею та загиблим. При ухваленні рішення судом було дотримано вимог процесуального законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, а також здійснено комплексну оцінку кожного доказу окремо та всіх доказів у їх сукупності. Саме за результатами такої комплексної оцінки доказів судом і було ухвалено оскаржуване рішення про встановлення факту родинних відносин.
Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
В судовому засіданні апеляційного суду особа, яка не брала участі у справі, ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.
Заявниця ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_13 доводи апеляційної скарги заперечували, просили скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Заслухавши пояснення учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що надані докази та пояснення свідків у своїй сукупності дають підстави для висновку, що заявницею ОСОБА_1 доведено факт родинних відносин між нею та її покійним сином ОСОБА_9 .
Проте, суд апеляційної інстанції не може в повному обсязі погодитись із висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону рішення суду не повністю відповідає.
Окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).
Судом установлено, що ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , який було розірвано 28 травня 1992 року. 
Під час шлюбу у них народились донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Після розірвання шлюбу заявниця змінила прізвище з ОСОБА_6 на ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 . До матеріалів справи заявницею долучено копію свідоцтва про народження ОСОБА_9 , з якого встановлено, що батьком записаний ОСОБА_3 , матір`ю - ОСОБА_14 .
З копії свідоцтва про зміну імені і по батькові серії НОМЕР_1 , встановлено, що ОСОБА_5 27 березня 1995 року змінив прізвище на ОСОБА_7 .
Також з копії ордеру на жиле приміщення № 127 вбачається, що він виданий ОСОБА_1 та членам її сім`ї на зайняття квартири АДРЕСА_1 , де вказано ОСОБА_9 сином заявниці.
Як видно з матеріалів справи, вказана квартира з 2005 року є у спільній сумісній власності заявниці ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 ( а.с.12).
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_9 загинув під час виконання бойового завдання, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 13 червня 2025 року та документами з військової частини. 
До апеляційної скарги ОСОБА_2 додала копію особистого розпорядження ОСОБА_9 на випадок його загибелі (смерті), де вказано, що він бажає, щоб належні державні виплати та допомога були виплачені його дружині ОСОБА_2 .
Згідно із пунктом 1 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків (постанова Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року в справі № 632/580/17).
Суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.
За наявності спору про право суд у порядку позовного провадження може розглядати справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі й факту родинних відносин, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення або особа не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факти, що мають юридичне значення.
Згідно зі статтею 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
Метою встановлення будь-якого факту, що має юридичне значення, є можливість скористатися правом, яке надане заявнику відповідно до чинного законодавства України.
Такі правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 лютого 2026 року в справі № 308/17634/23 .
Родинні відносини (споріднення) – кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення, так і не пряме (бокове, коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника).
Поняттями «родичі», «родинні стосунки» охоплюється коло осіб, які пов`язані між собою певним ступенем споріднення. Такими особами можуть бути близькі родичі за походженням, зокрема батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, брат та сестра (повнорідні і неповнорідні), двоюрідні брати та сестри, тітка, дядько, племінниця, племінник (постанова Верховного Суду від 01 квітня 2026 року в справі № 545/3618/24). 
Згідно з правилами частин третьої та четвертої статті 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
У справі, що переглядається, суд встановив, що на підтвердження родинних відносин ОСОБА_1 надала ряд доказів та підтвердила обставини поясненнями свідків.
Разом з тим, колегія суддів вважає, що заявлені вимоги пов`язані з доведенням існування підстав для визнання (підтвердження) нею певного соціально-правового статусу – матері, для подальшої реалізації заявником свого права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю сина військовослужбовця та оформлення спадкових прав.
Водночас, як видно зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_2 - особи, яка не брала участі в справі, а також слідує з її пояснень в судовому засіданні суді апеляційної інстанції вона заперечує сам факт кровного споріднення заявниці з загиблим ОСОБА_9 , а також її права на отримання одноразовової грошової допомоги та вказує на існування спору щодо спадкового майна.
Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду від 28 вересня 2022 року в справі № 139/122/14-ц вказано, що під спором про право розуміють перешкоди у здійсненні цивільного права, які згідно із законом можуть бути усунені за допомогою суду. 
Спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права. При відсутності цих елементів відсутній спір про право.
У постанові Верховного Суду від 04 січня 2023 року в справі № 198/99/15-ц зазначено, що згідно з частиною шостою статті 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. 
Спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.
Отже, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.
Таким чином, факт, про встановлення якого просить заявниця ОСОБА_1 , у першу чергу впливає на права особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_2 та її дітей, як спадкоємців на спадкове майно спадкодавця ОСОБА_9 та відповідно на розмір часток апелянта у спадковому майні, а також на розмір одержаних від держави виплат, що передбачені законом у зв`язку із загибеллю ОСОБА_9 .
З урахуванням викладеного колегія суддів доходить висновку, що факт, про встановлення якого просить заявниця, не підлягає встановленню у порядку окремого провадження, оскільки із матеріалів даної цивільної справи, доводів апеляційної скарги, пояснень учасників в судовому засіданні, встановлено, що існує спір про право між спадкоємцями ОСОБА_9 , зокрема, з ОСОБА_2 , який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження.
Разом з тим, слід зазначити, що районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (обласних), а відтак не мають статусу юридичних осіб (постанови Верховного Суду від 27 березня 2024 року в справі № 344/6751/22, від 12 листопада 2025 року у справі № 524/7691/23).
З огляду на викладене суд вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із залишенням заяви ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин без розгляду відповідно до частини першої статті 377, частини четвертої статті 315 ЦПК України.
У відповідності до ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково із залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених цим Кодексом.
Керуючись ст. ст. 294, 374, 377, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_2 задовольнити частково.
Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 лютого 2026 року в даній справі скасувати і заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту родинних відносин залишити без розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя

Судді: