ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2026 року	м. Львів	Справа № 460/23282/25 пров. № А/857/13348/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі :

головуючого судді : Кухтея Р.В.,
суддів : Носа С.П., Шевчук С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2026 року (ухвалене головуючою-суддею Недашківською К.М. в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у м. Рівне) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі - ГУ ПФУ в Полтавській області, відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - ГУ ПФУ в Рівненській області, відповідач-2), в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ у Полтавській області №172450008639 від 05.12.2025 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку на 5 років відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобов`язати ГУ ПФУ у Полтавській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку на 5 років відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 28.11.2025 та зобов`язати ГУ ПФУ в Рівненській області виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку на 5 років відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 28.11.2025.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 10.02.2026 позовні вимоги задоволені повністю.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ГУ ПФУ в Рівненській області та ГУ ПФУ в Полтавській області подали апеляційні скарги, в яких через неправильне застосування норм матеріального права просять його скасувати та ухвалити постанову, якою відмовити позивачці у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційних скарг зазначають, що позивачкою підтверджено період проживання у зоні посиленого радіологічного контролю станом на 1 січня 1993 року лише - 3 роки 7 місяців 16 днів.
Позивачка не скористалася правом подачі відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк.
Згідно п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.
З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою, яка постійно проживає на території посиленого радіологічного контролю (категорія 4).
28.11.2025 позивачка звернулася із заявою до ГУ ПФУ в Рівненській області про призначення пенсії згідно зі статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
З урахуванням принципу екстериторіальності, заяву позивача про призначення пенсії розглянуто ГУ ПФУ у Полтавській області та 05.12.2025 прийнято рішення №172450008639 про відмову у призначенні пенсії.
Зі змісту вказаного рішення про відмову вбачається, що позивачка не має права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, у зв`язку з відсутністю необхідного проживання в зоні посиленого радіологічного контролю. Зазначено, що до періодів проживання в зоні посиленого радіологічного відселення не зараховано період, згідно рішення Березнівського районного суду від 21.10.2025 у справі №555/2247/25, оскільки це не передбачено законодавством.
Вважаючи протиправним оспорюване рішення пенсійного фонду про відмову у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку, позивачка звернулася до адміністративного суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач досягнула віку, визначеного ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058) з урахуванням зменшення, проживала необхідну кількість років в зоні посиленого радіологічного контролю для призначення пенсії відповідно до ст.55 Закону №796 та має необхідний страховий стаж для призначення пенсії.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, а також при повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, виходячи з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спір у даній справі виник щодо наявності чи відсутності факту постійного проживання позивача в зоні посиленого радіоекологічного контролю станом на 01.01.1993 не менше 4 років. 
Згідно ч.1 ст.9 Закону №1058, за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати : пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Пунктом 13 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058 передбачено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до законів України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. Порядок фінансування цих пенсій встановлюється відповідними законами.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає №796.
Відповідно до ст.55 Закону №796, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону №1058, за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.
Статтею 55 Закону №796 передбачено, що особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років - на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.
Початкова величина (2 роки) зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31.07.1986 незалежно від часу проживання або роботи в цей період.
Системний аналіз приведеної вище норми дає підстави дійти висновку, що право на зменшення пенсійного віку мають особи, які постійно проживали чи працювали у зоні посиленого радіологічного контролю з моменту аварії станом на 01.01.1993 не менше 4 роки, при цьому початкова величина зниження пенсійного віку на 2 роки встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначеній зоні з моменту аварії (26.04.1986) по 31.07.1986 незалежно від часу проживання або роботи в цей період.
Тобто, обов`язковою умовою наявності у особи права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на підставі ч.2 ст.55 Закону №796, є факт проживання та (або) праця такої особи у зоні посиленого радіологічного контролю протягом чотирьох років з моменту аварії до 01.01.1993.
При цьому, особам, які додатково проживали у зоні посиленого радіологічного контролю в період з моменту аварії по 31.07.1986, встановлюється початкова величина зниження пенсійного віку - 2 роки.
Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 06.02.2018 по справі №556/1153/17, від 11.04.2018 по справі №565/1829/17, від 26.09.2018 по справі №205/4589/16-а.
Щодо проживання та (або) праці потерпілої особи у зоні гарантованого добровільного відселення протягом 4 років станом на 01.01.1993, необхідно пов`язувати з моментом аварії, а саме вказаний період проживання слід обраховувати з 26.04.1986 по 01.01.1993. Вказане пов`язане з поняттям виникнення зони посиленого радіологічного контролю, яке згідно чинного законодавства нерозривно пов`язано із моментом аварії на ЧАЕС.
Як видно з матеріалів справи, позивач є особою потерпілою від Чорнобильської катастрофи (категорія 4), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим Рівненською обласною державною адміністрацією 26.02.1993.
Відповідно до довідки Березнівської міської ради №225 від 06.08.2024 ОСОБА_1 дійсно з 01.01.1986 по 21.08.1996, з 24.08.1991 по 13.12.1995 проживала в селі Тишиця, з 14.02.1995 по 06.07.2020 проживає в селі Богуші Березнівського району Рівненської області.
Колегія суддів зазначає, що вказані населені пункти до 01.01.2015 відносився до зони посиленого радіологічного контролю 4 категорії внаслідок аварії на ЧАЕС.
Суд першої інстанції слушно зауважив, що у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували ту обставину, що дана довідка є неправдивою або відкликаною відповідним органом місцевого самоврядування.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачу повинна встановлюватися початкова величина зниження пенсійного віку 2 роки.
Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 21.10.2025 по справі №555/2247/25 встановлено факт проживання позивача в зоні посиленого радіологічного контролю в с.Тишиця, Березнівського району, Рівненської області з 01.09.1986 по 24.08.1991.
В силу вимог частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сиди, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Отже, судовим рішенням у справі №555/2247/25 від 21.10.2025 встановлено факт проживання позивача в с.Тишиця, Березнівського району, Рівненської області з 01.09.1986 по 24.08.1991, що має преюдиційне значення при розгляді цієї справи.
Таким чином, колегія суддів зазначає, що станом на 01.01.1993 позивач прожив в населеному пункті, який відноситься до зоні посиленого радіологічного контролю, більше 4 років, що підтверджується довідкою органу місцевого самоврядування та рішенням суду.
При цьому, вказані обставини встановлюють для позивача право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 5 років (2 роки-початкова величина зниження пенсійного віку та додатково 3 роки за повних 9 років проживання, роботи, але не більше 5 років).
Таким чином, пенсійний вік 60-5 (зниження пенсійного віку), а тому у 55 років набуття права на призначення пенсії).
Колегія суддів зазначає, що другою обов`язковою умовою для призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону №796 є наявність у особи відповідного страхового стажу, встановленого ст.26 Закону №1058, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу. 
Проте, відповідачем не заперечується, що у позивача наявний страховий стаж 39 років 2 місяці 2 дні, необхідний для призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796.
Таким чином, позивачка набула право на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку.
Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.3 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому судове рішення, постановлене за результатами апеляційного перегляду в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.12, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2026 року по справі №460/23282/25 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	Р. В. Кухтей 	
судді	 	С. П. Нос 	
 	 	С. М. Шевчук